137/1208/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2018р. смт. Літин
Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин клопотання старшого слідчого СВ Літинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, не працюючого, уродженця м. Галі Республіка Грузія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке погоджене 21.07.2018 р. прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2700 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України КК України, тобто Відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Згідно протоколу затримання, від 20.07.2018 р. ОСОБА_5 було затримано 20.07.2018 р. о 21:30 год. (а.с. 20-24 ).
21.07.2018 р. ОСОБА_5 оголошено про підозру у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 37-42 ).
У судовому засіданні слідчий Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав пояснивши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 (шести) років, а також те, що останній усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.
Прокурор ОСОБА_3 повністю підтримала клопотання слідчого з підстав, наведених у ньому. Вважає клопотання обґрунтованим, та таким що підлягає до задоволення.Додатково пояснила, що нею погоджено ряд клопотань про проведення експертизи, що буде предметом проведення експертизи, а відтак овбиунувачений зможе вливати на експерта. Також зазначила, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності проти власності, однак в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим. Просила застосувати запобіжний захід у виді тримання вартою та визначити заставу у розмірі 100 000 грн.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, пояснивши, що мав намір придбати автомобіль та спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , поїхав автомобілем. Про обставини інкримінованого правопорушення йому нічого не відомо та він нічого пояснити не може, оскільки зазначає, що за напрямком їхнього руху сталось ДТП та зупинився трафік руху (пробка). Оскільки ОСОБА_5 раніше був за кермом, тому заснув на пасажирському сидінні, а згодом його розбудили працівники поліції та йому пояснили обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_11 заперечив щодо задоволення клопотання та просив відмовити у задоволенні, мотивуючи тим, що клопотання є необгнутованим, його підзахисний вважається раніше несудимим, має місце робот, не зазначені ризики того, що ОСОБА_5 може впливати на експертів. Вказав, що не згодний з правовою кваліфікацією інкримінованого правопорушення.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, а також враховуючи вимоги глави 18 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення невизнає На даний час не має постійного місця роботи, зареєстрований м. Сухумі Республіка Грузія, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до 13.12.2018 р. (а.с. 30), непрацюючого, одруженого, громадянина Республіки Грузія, грузина, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.
Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що існують декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду - ОСОБА_5 являється громадянином іншої держави, не являється жителем Вінницької області, а можливе майбутнє покарання може свідчити про бажання останнього уникнути слідства та суду.
- вчиняти інші кримінальні правопорушення - підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину ( відомих на день розгляду клопотання). Також також наявна та не заперечуються самим підозрюваним про притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, зокрема за крадіжку із автомобіля (а.с. 43-44).
- перешкоджати розслідуванню інших можливих кримінальних проваджень іншим чином, тобто підозрюваний може будь-яким чином знищити або сховати речі, які є предметом вчинення кримінальних правопорушень.
-незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо ОСОБА_5 запобіжні заходи у виді: особистого зобов`язання - через можливість останнього ухилитись від слідства та суду; у виді особистої поруки - у зв`язку з відсутністю поручителів, які заслуговують на довіру; Неможливо застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що останній тимчасово проживає на території України(а.с. 30), являється громадянином іншої держави і має зареєстроване міце проживання поза межами України та в силу викладених ризиків може ухилятись від слідства та суду, а також продовжить вчиняти нові злочини, не має постійного місця реєстрації.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Так, правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України». Остаточне рішення від 20 травня 2010 року, п 34. передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.
При обранні запобіжного заходу враховуюється також рішення Європейського суду у справі «Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, зокрема, що обґрунтування будь якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання. Однак ні захисником ні підозрюваним у судовому засіданні не було доведено того і має зареєстроване міце проживання поза межами України буде всебічно сприяти досудовому розслідуванню.
При цьому враховано, що закон не вимагає, того щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у необхідності застосування запобіжного заходжу. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений запобіжний захід з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Дослідженні матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжних заходів, одним із яких і є тримання під вартою.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Також слідчий суддя враховує що стороною захисту в судовому засіданні не наведено даних на підтвердження таких стримуючих факторів, які б переважали встановлені ризики та надавали б відповідні гарантії поведінки ОСОБА_5 . Поведінка підозрюваного ОСОБА_5 , згідно якої останній не визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні прямо не заборонена законом, втім свідчить про небажання останнього сприяти досудовому розслідуванню.
Оскільки прокурором та слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 (шести) років, наявні всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому ОСОБА_5 відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України необхідно, (враховуючи розмір завданої матеріальної шкоди), визначити заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92 050(дев`яносто дві тисячі п`ятдесят) грн. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 липня 2018 складає 1841 грн.
Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 вересня 2018 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92 050(дев`яносто дві тисячі п`ятдесят), які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі внесення застави ОСОБА_5 , покласти на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за кожною вимогою на виклик слідчого, прокурора та суду; повідомити орган досудового розслідування про місце постійного проживання та не відлучатись із вказаного місця проживання без дозволу органу досудового розслідування; здати на зберігання до слідчого органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Упродовж застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Державній установі Вінницька установа виконання покарань №1.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя:ОСОБА_1