Постанова
Іменем України

02 серпня 2018 року

м. Київ
справа № 723/2944/16-к
провадження № 51-1683 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 березня 2017 року ОСОБА_7 засуджено: за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення.
Вирішено питання цивільного позову та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Також вказаним судовими рішеннями засуджено ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , відносно яких судові рішення у касаційному порядку не оскаржуються.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу, зі своїми синами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , 04 серпня 2016 року, близько 22.30 год., на сільській дорозі, що в куті Плай, с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, побачивши ОСОБА_10 , який рухався на мотоциклі, на якому перебували його малолітні діти: ОСОБА_11 , 2008 року народження та ОСОБА_12 , 2014 року народження, ОСОБА_7 при наближенні мотоциклу, разом з синами ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим та з винятковим цинізмом, що виразилось у демонстративній зневазі до загальноприйнятих норм моралі, а саме побитті малолітньої дитини, напали на ОСОБА_10 та за допомогою дерев`яних палиць, завдали численних ударів по різним частинам тіла останньому та його малолітнім дітям ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , спричинивши їм тілесні ушкодження, чим грубо порушили громадський порядок.
Крім того, ОСОБА_7 , 04 серпня 2016 року, близько 22.30 год., перебуваючи на сільській дорозі, що в куті Плай, с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, під час скоєння хуліганства, за допомогою заздалегідь підготовленої дерев`яної палиці, умисно завдав удар в лобно-скроневу ділянку голови малолітньої ОСОБА_11 , яка знаходилась у вертикальному положення на мотоциклі позаду водія, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого, ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які достатні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. На думку захисника, судом апеляційної інстанції, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, безпідставно відмовлено у повторному дослідженні доказів
Позиції інших учасників судового провадження
Під час касаційного розгляду прокурор вважав, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваження лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , апеляційний суд навів належні і достатні мотиви та підстави ухвалення рішення і не встановив істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку суду першої інстанції.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України кваліфіковані вірно.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК Українина підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
В основу вироку суд обґрунтовано поклав показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 допитаних в судовому засіданні. Також судом було досліджено дані, які містяться у висновках судово-медичних експертиз № 110-Е від 05 серпня 2016 року, № 112-Е від 05 серпня 2016 року, № 136-Е від 17 серпня 2016 року та додаткової судово-медичної експертизи № 149-Е від 26 вересня 2016 року, дані протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 16 вересня 2016 року. Крім цього, відповідно до даних висновку комісійної судово-медичної експертизи № 019 від 20 лютого 2017 року, згідно якої, тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілої малолітньої ОСОБА_11 виникли внаслідок прямої травмуючої дії твердого предмету з обмеженою поверхнею контактування, у тому числі, не виключено, дерев`яної палиці.
Наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому об`єктивних підстав недовіряти їм немає.
Отже, дослідивши обставини встановленні під час кримінального провадження, надавши доказам належну оцінку, суд дійшов вмотивованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.
Вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК України.
Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, оскільки повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, необхідне тільки за умови, якщо судом першої інстанції відповідні обставини досліджені судом не повністю або з порушеннями. Згідно з матеріалів кримінального провадження вбачається, що апеляційним судом було прийнято до розгляду доповнення до апеляційної скарги, в якому захисник просив повторно дослідити докази та вмотивовано відмовлено у його задоволенні.
Перевіривши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд надав належну оцінку доводам апеляційної скарги захисника засудженого, які є аналогічним за змістом доводам його касаційної скарги, та навівши підстави прийнятого рішення, обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.
Ухвала апеляційного суду достатньо вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.
За таких обставин, касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3