ЄУН 174/920/18
н/п 1-кп/174/116/2018
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000346 з обвинувальним актом та з угодою про примирення відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в смт.Білий-Яр Верхньокецького району Томської області, РФ, освіта професійно-технічна, розлученого, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 10.09.2018, близько 14.30 год., знаходився біля магазину «Продукти» по вул. Молодіжна, 50-В, в м. Вільногірську Дніпропетровської області разом з раніше йому знайомим ОСОБА_4 , де під час розмови з останнім, у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном, який належить ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою.

В той же день, тобто 10.09.2018 року, близько 14.35 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, шляхом недобросовісного використання довіри ОСОБА_4 та довірливих стосунків, які склались між ним та ОСОБА_4 внаслідок особистого знайомства, попрохав останнього дати йому мобільний телефон марки «Prestigio» WIZE NV3, чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 ; imei-2: НОМЕР_2 , начебто для здійснення телефонного дзвінка знайомому, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілому ОСОБА_4 .

В свою чергу ОСОБА_4 , виходячи зі своєї необізнаності, розраховуючи на довірливі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_5 , будучи впевненим в тому, що останній виконає свою обіцянку та поверне йому телефон, передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Prestigio» WIZE NV3, чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 ; imei-2: НОМЕР_2 , вартістю 1 133,20 грн. для здійснення телефонного дзвінка. Після цього ОСОБА_5 , заволодівши шляхом зловживання довірою вищевказаним мобільним телефоном, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 1 133,20 грн.

Сторонами надана до суду угода про примирення, укладена 31 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , яка направлена до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно з угодою про примирення, ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за обставин викладених в угоді. Сторони визнали розмір матеріальної шкоди, спричиненої підозрюваним потерпілому у розмірі 1 133,20 грн. та погодили покарання ОСОБА_5 за вказане кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно зі ст.53 КК України, сума якого складає 850 грн. Сторони зазначили в угоді, що вони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а саме, обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено; може виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю та показав, що 10.09.2018 р. вдень пішов до магазину, де зустрів потерпілого та попросив у нього телефон для здійснення дзвінка. Він телефон дав, відійшов від потерпілого та коли він відволікся, пішов. Телефон залишив в заставу своєму знайомому, отримавши гроші. З вартістю майна, встановленої на досудовому слідстві та кваліфікацією його дій згоден. У вчиненому щиро кається. Просить затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., який він в змозі сплатити. Вимоги ст.474 КПК України, наслідки затвердження угоди, умови оскарження вироку та наслідки невиконання угоди йому роз`яснені та зрозумілі, позиція є добровільною, будь-якого примусу щодо нього не здійснювалося.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним і не являється наслідком застосування відносно нього примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, умови угоди він підтримує в повному обсязі. Показав, що 10.09.2018 року вдень пішов до магазину, де зустрів обвинуваченого, який попросив у нього телефон, бо йому було потрібно комусь зателефонувати. Дав йому телефон, потім на деякий час відволікся, а обвинувачений за цей час разом з телефоном зник. З вартістю майна, встановленої при проведенні досудового розслідування та кваліфікацією дій обвинуваченого згоден, просить затвердити угоду, укладену між ним та обвинуваченим.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п. 1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про примирення, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим та потерпілим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про затвердження угоди про примирення, суд також враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Також, при призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має неповнолітню дитину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, умови якої не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим та існують фактичні підстави для примирення, тому угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Prestigio» WIZE NV3, який зберігається в камері схову речових доказів Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області згідно квитанції № 241 від 01.10.2018 р. (а.с. 28) - слід повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31.10.2018 р., укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Prestigio» WIZE NV3, чорного кольору, який зберігається в камері схову речових доказів Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області згідно квитанції № 241 від 01.10.2018 р. - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1