ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/576/17
Провадження по справі № 1-кп/514/6/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2018 року
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду смт. Тарутине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 22 лютого 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чадир - Лунга Республіки Молдова, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:

- 12.06.1999 Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 17 ч.1 ст.140 КК України до виправних робіт строком 1 рік з утриманням 10% від заробітної платні, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку;

- 03.04.2001 Тарутинським районним судом Одеської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до 3 років 4 місяців 23 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку;

- 07.02.2007 Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку;

- 29.04.2010 Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку;

- 12.08.2015 Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2016 року відносно ОСОБА_4 , постановою Тарутинського районного суду Одеської області, з якою він особисто ознайомлений та яка набрала законної сили, встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців відповідно до п. «В» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

06.02.2017 року перебуваючи під адміністративним наглядом в Тарутинському ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, діючи навмисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 самовільно, без поважних причин і дозволу органу внутрішніх справ, який здійснює нагляд відносно нього, залишив місце свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , виїхавши за межі Тарутинського району Одеської області до м. Ізмаїл Одеської області, де перебував до 20.02.2017, тим самим самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України за ознаками: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи засудженим 29.04.2010 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку, в період з 01 по 15.01.2017 року, точної дати в ході слідства встановити не надалось можливим, близько 15:00 годин, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, з будинку співмешканки, ОСОБА_7 , розташованого АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу викрав кутову шліфувальну машину моделі «Saturn» зеленого кольору, яка належить останній, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 400 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 400 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, наприкінці січня 2017 року, точної дати в ході слідства встановити не надалось можливим, близько 04:00 годин ранку, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з мешканцем с. Миколаївка, Тарутинського району, Одеської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже засуджений вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 31.05.2017 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 33 000 грн. 00 коп., які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 33 000 грн. 00 коп.

Таким чином, в результаті умисних дій, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав частково, вину у вчиненні злочинів передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, заперечував свою причетність до вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст. 395, ч.2 ст.185; ч.3 ст.185 КК України повністю доведено показами свідків, сукупністю доказів, які безпосередньо були дослідженні та перевіренні в судовому засіданні.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 неодноразово змінював свої показання щодо обставин злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, щодо обставин злочину передбаченого ст. 395 КК України обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що перебуваючи під адміністративним наглядом в Тарутинському ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, навмисно з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого мешкання, а саме АДРЕСА_2 , після чого поїхав до м. Ізмаїл де перебував до 20.02.2017 року.

Щодо обставин злочину передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що у період з 01 по 15 січня 2017 року, таємно викрав майно, а саме шліфувальну машину моделі «Saturn» зеленого кольору з будинку розташованого за адресою: по АДРЕСА_3 . Після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Щодо обставин злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 заперечував свою вину.

Так, в судовому засіданні, що відбулось 24.01.2018, обвинувачений ОСОБА_4 після оголошення прокурором обвинувального акту на питання суду, чи визнає він вину у вчиненні інкримінованих злочинів та чи буде давати суду показання вказав, що вину визнає повністю, при цьому у злочині за ч.3 ст.185 КК України визнає спричинення потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 22 тис. грн. та надає згоду давати суду показання.

Після цього, на питання суду, чи визнає він цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , в якому зазначалось, що ОСОБА_9 крадіжкою спричинено майнову шкоду на суму 33 тис. грн., вказав, що цивільний позов визнає повністю.

Первісно під час допиту в судовому засіданні обвинувачений вказав, що спільно з ОСОБА_8 викрав з будинку ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі саме 33 тис.грн., а не 22 тис. грн. (як вказував під час досудового розслідування), які в подальшому витратив на свої потреби, зокрема, придбав одяг та мобільний телефон.

На питання прокурора, чи відшкодував він майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що ще не встиг, проте домовився, що він буде відшкодовувати потерпілому майнову шкоди частинами.

Прокурором було змінено обвинувачення, а саме збільшив обсяг обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України в частині суми викраденого майна викрадення 22 тис. грн. на 33 тис. грн.

Після оголошення обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_4 не визнав вину у вчинені злочину за ч.3 ст.185 КК України та заперечував свою причетність до вказаного злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив що він не викрадав грошові кошти з житла ОСОБА_9 , а нібито 11 тис. грн. йому надав ОСОБА_8 , з яким він познайомився напередодні та вони разом мали працювати за наймом у місцевого мешканця в с.Єлізаветівка.

Саме напередодні приблизно о 22 годині ОСОБА_11 позичив у ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 600 грн. купюрами номіналом по 200 грн., та побачив де останній зберігає кошти, а ОСОБА_4 в цей час чекав ОСОБА_8 на вулиці біля будинку потерпілого, де спілкувався з його сусідом.

Після цього ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 за 200 грн. доїхали до с.Миколаївка Тарутинського району до матері ОСОБА_8 , яка хворіла, та останній купив їй гостинці (продукти, конфетки, алкогольні напої).

Після цього вночі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повернулись в с.Єлізаветівка за місцем мешкання ОСОБА_8 , наданим його роботодавцем, і останній дістав грошові кошти у сумі 22 тис. грн. купюрами номіналом по 500 грн., які нібито заробив раніше та з яких 11 тис. грн. передав ОСОБА_4 , оскільки він шукав роботу та у нього були проблеми з грошами.

Після чого в ту же ніч ОСОБА_4 поїхав з с. Єлізаветівка, за ці грошові кошти купив мобільний телефон та одяг (куртку, брюки).

При цьому з моменту позичання грошових коштів у ОСОБА_9 о 22:00 до моменту, коли вже вночі ОСОБА_8 дістав 22 тис. грн. вони були разом.

На момент передачі ОСОБА_8 обвинуваченому ОСОБА_4 11 тис. грн. вони знали один одного близько однієї доби, родичами один одному не приходяться.

Як пояснив суду ОСОБА_4 , під час досудового слідства він себе обмовляв, під час слідчого експерименту на нього здійснювався тиск, тому він вказав, що він спільно з ОСОБА_8 викрав з житла ОСОБА_9 22 тис. грн. Під час слідчого експерименту він просто вказував рукою на те місце, яке йому вказала слідчий і цей час вона його фотографувала.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримав позицію ОСОБА_4 щодо визнання останнім злочину передбаченого ст. 395, ч.2 ст. 185 КК України та повідомленням про обставини скоєних правопорушень, а також погодився з думкою обвинуваченого, щодо недоведеності вчинення останнім кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Проте показання обвинуваченого, щодо не визнання ним вини у вчиненні злочину за ч.3 ст. 185 КК України, повністю спростовуються показами свідків.

Показаннями засудженого ОСОБА_8 , який заперечив факт позичання обвинуваченому ОСОБА_4 11 тис. грн., розповів в судовому засіданні, що спільно з ОСОБА_4 викрав з житла ОСОБА_9 , 33 тис. грн., які поділили навпіл;

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка здійснювала досудове розслідування та проводила за участі ОСОБА_4 слідчий експеримент в присутності 2 понятих, під час якого він детально розповів обставини вчинення злочину та показав місце у будинку ОСОБА_9 , з якого здійснив крадіжку. Під час досудового розслідування вказував, що спільно з ОСОБА_8 викрав у ОСОБА_9 , 22 тис. грн.;

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка була понятою під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 та яка показала, що ОСОБА_4 добровільно розповів обставини викрадення ним грошових коштів у ОСОБА_9 , під час здійснення слідчого експерименту здійснювалась фото фіксація та підтвердила відповідність фотозображень у фототаблиці до протоколу слідчого експерименту;

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка доглядала за потерпілим ОСОБА_9 та якій він повідомив, що у нього зникли 33 тис. грн., з яких 22 тис. були купюрами номіналом по 500 грн. Коли проводився слідчий експеримент вона була вдома у ОСОБА_9 , та бачила як ОСОБА_4 розповідав обставини вчинення ним злочину та показував місце, з якого викрав грошові кошти. Також свідок зазначила, що ОСОБА_9 погано чує.

Свідок ОСОБА_15 , пояснив, що до його магазину зайшов чоловік, який був недбало одягнений під оком був синець, зовні схожий на обвинуваченого ОСОБА_4 , який придбав телефон та розрахувався купюрами номіналом по 500 гривень.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 пояснив суду, що потерпілим ОСОБА_9 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 розгляд справи просить здійснювати без участі потерпілого у зв`язку з тим, що він є людиною похилого віку інвалідом Вітчизняної війни, та за станом здоров`я не може прибути до судових засідань.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Претензій морального та матеріального характеру не має.

Крім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю інших письмових доказів, зібраних під час досудового слідства та досліджених у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 22.02.2017 року з додатками фото таблиці (а.с.196-202);

- протоколом огляду місця події від 05.03.2017 року з додатками фото таблиці (а.с. 203-211);

- протоколом огляду предмету від 05.03.2017 року (а.с.212);

- протоколом проведення слідчого експерименту з додатками фото таблиці (а.с.221-225);

У матеріалах кримінального проводження відсутні данні які б давали підстави вважати, що при проведенні слідчого експерименту слідчим були вчиненні діяння, якими були б порушенні права чи свободи ОСОБА_4 , або слідчий у будь-якій формі примушував би ОСОБА_4 до визнання своєї винуватості у вчиненні злочину передбаченому ч.3 ст. 185 КК України.

Враховуючи, покази обвинуваченого, покази свідків, та дослідивши матеріали кримінального провадження у судовому засіданні, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ст. 395 КК України, самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.; за ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вичинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

У кримінальному провадженні під час підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_9 подано цивільний позов відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 16500 гривень.

Потерпілий свій позов обґрунтовує наступним. Йому спричинено майнову шкоду на загальну суму 33000 гривень.

Відповідно п.10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Вироком Тарутинського районного суду Одеської області з ОСОБА_8 стягнуто матеріальну шкоду на користь ОСОБА_9 в розмірі 15000 гривень. На даний час завдані ОСОБА_9 матеріальні збитки в розмірі 16500 гривень ОСОБА_4 не відшкодовані.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов ОСОБА_9 визнав повністю.

Вирішуючи питання про заявлений ОСОБА_9 позов суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особі, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно до ч. 1ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю чи частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Як вбачається з цивільного позову, ОСОБА_9 , який просить стягнути з обвинуваченого 16500,00 гривень суму збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов заявлений ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди розмірі 16500,00 гривень підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд приймає до уваги рекомендації Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», що, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України при обранні виду та міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку в судовому засіданні, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого ст.395 КК України, які передбачені ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, які передбачені ст. 67 КК України: вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наявність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого та поведінку в судовому засіданні, останній незадовільно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, тобто є особою, яка не має легального заробітку та міцних соціальних зв`язків, що створює передумови для подальшої злочинної діяльності. При цьому судом встановлено, що на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 здійснюється досудове слідство, що підтверджує правильність висновку суду про передумови подальшої злочинної діяльності останнього.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та реально відбував покарання, а саме: був засуджений 12.06.1999 Тарутинським райсудом Одеської області за ст.17 ч.1 ст.140 КК України (ред. 1960 року) до виправних робіт строком 1 рік з утриманням 10% від заробітної платні, 03.04.2001 Тарутинським райсудом Одеської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.42 КК (ред. 1960 року) України до 3 років 4 місяців 23 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, 07.02.2007 Тарутинським райсудом Одеської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, 29.04.2010 Тарутинським райсудом Одеської області за ч.2 ст.185 ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 12.08.2015 Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку.

Суд приходить до переконання, що виправлення, перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі, на залучення експертів в розмірі 1188 грн.00 коп.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУД И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст.395 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, КК України та призначити йому покарання:

за ст. 395 КК України 6 місяців арешту.

за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі

за ч.3 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк тримання під вартою з 07.03.2017 року по 10.04.2017 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироку законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду у розмірі 16500 гривень 00 копійок.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1188 грн. 00 коп.

Речові докази а саме :

Кутову шліфувальну машинку « Saturn» - вважати повернутою ОСОБА_7 .

Коробку від мобільного телефону марки «FLY FS 407 STRATUS 6», зарядний пристрій чорного кольору від мобільного телефону, флеш карта, навушники до мобільного телефону чорного кольору, тримач для сім-карти оператора «Київстар», без стартового пакету, тримач для флеш-карти повернути потерпілому ОСОБА_9

Квитанцію про оплату телефону залишити зберігатись у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1