справа № 489/1981/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/452/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плиски Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який на день вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом у складі інженерно-аеродромного взводу аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
11.12.2017 приблизно о 18:30 годин ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, знаходячись навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом ривку відкрито заволодів майном ОСОБА_5 , а саме: шкіряним гаманцем червоного кольору, вартістю 250 гривень; грошовими коштами в сумі 3380 гривень; мобільним телефоном марки «LENOVO S930», вартістю 3500 гривень, всього на загальну суму 7130 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі).
Обвинувачений визнав себе винним повністю, щиро розкаявся і не оспорюючи обставин пред`явленого обвинувачення, показав, що 11.12.2017 приблизно о 18:30 годині знаходячись в м. Миколаєві біля будинку № 39 по проспекту Богоявленському, шляхом ривку відкрито заволодів сумочкою ОСОБА_5 , з якою почав втікати, а потерпіла бігла за ним та кричала про допомогу. Із сумочки взяв мобільним телефон марки «Lenovo S930» , а з гаманця, який був в ній, грошові кошти в сумі 3380 гривень, які забрав собі, а мобільний телефон здав до ломбарду. Сумочку та гаманець викинув. Після того як викликали до поліції, у вчиненому признався та повністю відшкодував потерпілій завдані збитки.
Враховуючи, що учасники кримінального провадження просили судовий розгляд здійснювати у скороченому порядку та не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи доказів особи обвинуваченого.
Дослідивши вказані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого поза розумним сумнівом, доведена його показами, який вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення, що ніким не оспорювалося.
При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого,який не судимий, не працює, характеризується посередньо, на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
З урахуванням викладеного та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст. 186 КК України.

Однак, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, його негативне ставлення до вчиненого, усвідомлення протиправності своїх дій, щире каяття у скоєному, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.
Питання щодо речових доказів, суд вирішує керуючись ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік .
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази пластиковий чехол для мобільного телефону марки «Nillkin», золотистого кольору, флеш-карту пам`яті марки «Kingston» та мобільний телефон марки «Lenovo S930» повернути потерпілій.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1