ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/178/18 Справа № 171/1443/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001626 від 28.12.2017 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мар`янське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нове рішення, яким до підозрюваного застосувати запобіжних захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування вказав, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам та містять істотні суперечності, а саме: відповідно до ухвали підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду на визначений час, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволю слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, оскільки ОСОБА_7 знаючи, що відносно нього обвинувальний акт у кримінальному провадженні направлено на розгляд до суду, з метою уникнення покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України залишив своє місце мешкання, при цьому не повідомив про зміну місця проживання.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що при обранні запобіжного заходу взято до уваги те, підозрюваний раніше не судимий, що спростовує наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, за контрактом проходить службу в Збройних Силах України, що спростовує твердження слідчого про відсутність соціальних зв`язків у підозрюваного та не зайнятість суспільно-корисною працею. Оскільки не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, тому слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, тому слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього певні обов`язки, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе запобігти вказаному ризику.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в СВ Апостолівському відділенні поліції Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за №0001626, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційної інстанції, вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, що підтверджується доказами, які знаходяться в цих матеріалах.
Між тим, за вимогами ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Між тим, апеляційним переглядом встановлено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який є винятковим застосовується у прямо передбачених законом випадках, перелік яких наведений в ст. 183 КПК України і є вичерпним. За частиною першою цієї статті застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо виключно тільки у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Однак, в клопотанні слідчого необґрунтовано неможливість запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та прокурором дані обставини в судовому засіданні не доведені.
Тому, ухвалою слідчого судді до ОСОБА_7 обґрунтовано та правомірно застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на останнього обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, що є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження. При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, враховано обґрунтованість підозри в скоєнні умисного злочину, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вимоги ст. 178 КПК України, а саме: дані про його особу, соціальні зв`язки, оскільки проходить службу в Збройних Силах України.
Вказані обставини узгоджуються з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, в якій зазначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки,передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Доводи прокурора в апеляції на те, що підозрюваний скоїв середньої тяжкості корисливий злочин не є само по собі обставиною, яка дає підстави для застосування виняткового запобіжного заходу. Дана обставина розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, оскільки прокурором на момент розгляду клопотання та в апеляційній інстанції не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. 179 КПК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він відповідає вказаним вище нормам закону і фактичним обставинам справи.
Застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і зокрема правовій позиції, викладеній у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законною і обґрунтованою відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 179, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4