Справа №639/1471/18
Провадження №1-в/639/373/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до арешту не працюючого, засудженого 18.08.2015 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернувся засуджений ОСОБА_5 .

В мотивування свого клопотання засуджений зазначив, що на теперішній час він відбув більше ніж половину строку призначеного покарання, на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, крім того вину у скоєнні правопорушення визнав повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що на даний час засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, крім того на теперішній час у засудженого є одне стягнення, що не знято та не погашено у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2015 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.04.2017 року ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2015 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.08.2015 року по 27.04.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 18.08.2015 року.

На момент розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув більше половини строку покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2015 року.

Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_5 прибув до ДУ «ХУВП №27» 19.08.2015 року, за час тримання в установі адміністрацією установи не заохочувався, до суспільно-корисної праці не залучався.

Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Крім того, з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що відповідно до витягу з протоколу №6 засідання дисциплінарної комісії установи від 29.01.2018 року, дії засудженого ОСОБА_5 є порушенням вимог частини 3 Розділу ІІІ Наказу МЮУ №2186/5 ПВР УВП від 29.12.2014 року за ст. 132-135 КВК України, в зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО строком на 6 діб.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_5 відноситься до умисного тяжкого злочину.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 умисного тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, значний строк невідбутого покарання, накладення на засудженого одного стягнення, яке на теперішній час не знято та не погашено у встановленому законом порядку, посередню характеристику, відсутність у засудженого заохочень, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки наданими матеріалами не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може мати місце не раніше ніж через шість місяців з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1