Справа № 127/432/18
Провадження №11-кп/772/536/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

розглянув 09 липня 2018 року у відкритому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000316, від 05 липня 2013 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимої, уродженки м. Дніпродзержинсь11 Дніпропетровської області, українки. громадянки України, освіта середньо-спеціальна, пенсіонерки зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 192 КК України

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2018 року,-

В с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2018 року обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, відомості про яке внесені 05.07.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000316, повернуто прокурору Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_10 .
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_11 , як директор приватного підприємства «Єлею» (далі - ПП «Єлев»), 18.03.2009, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_12 за адресою: вул. Примакова, 23, м. Вінниця, уклала з ОСОБА_9 договір № 431 найму (оренди) з правом викупу транспортного засобу ЗИЛ 133 ТЯ КС 3575А 1988 року випуску, типу «автокран до 10 Т-С», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідності до якого ОСОБА_6 щомісячно зобов`язувалася сплачувати орендну плату за користування автомобілем в розмірі 18000 грн. (вісімнадцять тисяч гривень) на протязі 24 місяців.

Після цього ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи суспільну небезпеку та негативні наслідки своїх протиправних дій, діючи умисно, свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне використання чужого майна, всупереч умовам договору No 431 від 18.03.2009, достовірно знаючи, що відповідно до ст. 3 статуту ПП «Єлею» - директор підприємства несе особисту відповідальність за виконання покладених на нього завдань, діючи одноособово, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне використання чужого майна, у період з березня по червень 2009 року, точні дату і час слідством не встановлено, на підставі усної домовленості з невстановленою слідством особою, всупереч п. п. 5 п. 13, договору оренди № 431, згідно якого ОСОБА_6 не мала права відчужувати майно ОСОБА_9 без його згоди, не повідомляючи про це власника ОСОБА_9 , передала автомобіль ЗИЛ 133 ГЯ КС 3575А 1988 року випуску, типу «автокран до 10 Т-С», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше вказаній невстановленій слідством особі.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 124 від 15.11.2012, ринкова вартість аналогічного повнокомплектного справного автомобіля марки ЗИЛ 133 ГЯ КС 3575А 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 18.03.2009, становить 214 122 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сто двадцять дві гривні).

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне використання чужого майна, ОСОБА_6 в подальшому про продаж автомобіля ЗИЛ 133 ГЯ КС 3575А 1988 року випуску, ОСОБА_9 не повідомила, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , майнової шкоди у великих розмірах на загальну суму 214 122 грн. ( двісті чотирнадцять тисяч сто двадцять дві гривні), що станом на 2009 рік становить 707,8 (214 122/302,5) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Так, за результатами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 192 КК України, як заподіяння майнової шкоди у великих розмірах шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2018 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000316 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення ч.2 ст. 192 КК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Просить ухвалити нову ухвалити нову ухвалу, якою призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000316 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення ч.2 ст. 192 КК У країни до нового розгляду у суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що висновок суду, не відповідає дійсності та спростовується матеріали кримінального провадження, оскільки в обвинувальному акті зазначено усі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченій ОСОБА_6 , розкрита об`єктивна сторона злочину, яка зазначена у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Отже, обвинувальний акт містить в собі кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 за відповідною статтею КК України з визначенням відповідних кваліфікаційних ознак.

Представником потерпілого адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких ставиться питання про залишення ухвали Вінницького міського суду від 28 лютого 2018 року без змін.

Заперечення мотивовані тим, що ОСОБА_6 розтратила чуже майно шляхом зловживання своїм службовим становищем , чим завдала шкоди ОСОБА_9 в особливо великих розмірах (ч.5 ст. 191 КК України). Проте орган досудового слідства кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 192 КК України, що є суттєвим правопорушенням закону, оскільки унеможливлює сформувати колегію суддів згідно ч.2 ст. 31 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, представника потерпілого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог чинного КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КІІК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.
Апеляційний суд, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000316, від 05 липня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 192 КК України вважає, що вказаний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.
Так, у відповідності до вимог ст. 291 КПК України у обвинувальному акті зазначено найменування кримінального провадження, його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, анкетні відомості потерпілого, прізвище, ім' я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважаю встановленими. А також зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, про що здійснено відповідні посилання на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вказаний обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив.

Проте Вінницьким міським судом 28.02.2018 під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про повернення обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В ухвалі суд зазначив, що формулювання обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення повністю є суперечливими, оскільки при цьому є незрозумілими, які саме дії ОСОБА_6 як директора ПП "Єлев", з описаних у формулюванні обвинувачення, ставляться їй у вину.

Однак, як вірно зазначив прокурор, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочину повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Тому, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і надання оцінки діянню обвинуваченої, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Вказаний висновок суду першої інстанції, не відповідає дійсності та спростовується матеріали кримінального провадження, оскільки в обвинувальному акті зазначено усі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченій ОСОБА_6 , розкрита об`єктивна сторона злочину, яка зазначена у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Отже, обвинувальний акт містить в собі кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 за відповідною статтею КК України з визначенням відповідних кваліфікаційних ознак.

Вищевказане свідчить, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстава повернення обвинувального акта прокурору, свідчить про порушенням судом вимог ст. 314 КПК України.

Таким чином, судом безпідставно прийнято рішення про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору у зв`язку із невідповідністю його вимогам ст. 291 КПК України та фактично вищезазначені підстави для його повернення, на які посилається суд, не вбачаються достатніми для повернення обвинувального акту прокурору.
З огляду на викладене, та враховуючи, що наведені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не можуть бути перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, та не є достатніми підставами для його повернення прокурору, тому суд вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого2018 року про повернення обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, відомості про яке внесені 05.07.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000316, прокурору Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_10 - скасувати.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, відомості про яке внесені 05.07.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000316 направити до Вінницького міського суду Вінницької області на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

Суддя: