АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа№632/1566/17-к Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/805/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: Закон України «Про амністію у 2016 році»

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали провадження №11-кп/790/805/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, раніше судимому:

- 29.04.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 15.10.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, -

відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 , після ухвалення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2014 року, яким він був засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, до повного відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, за який був засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2015 року, із застосуванням ст.71 КК України, на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. А тому відповідно до п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія до нього застосована бути не може.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду і звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_8 на день набрання чинності вищезазначеного Закону відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2015 року за яким його визнано винним за ч.2 ст.185 КК України, тобто за злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статі 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2015 року, який його засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки, та на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2014 року, за яким його було засуджено за ч.2 ст.186 КК України, та призначено остаточне покарання 4 роки 1 місяць.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Тобто на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 був особою засудженою за злочини, передбачений ч.2 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином, ОСОБА_8 засуджений і відбуває покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2015 року, за вчинення ряду злочинів, у тому числі за вчинення тяжкого умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що унеможливлює застосування до нього положень ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: