справа № 732/24/18
провадження № 1-кп/732/29/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника адвоката - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження № 0000398 по обвинуваченню :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, учасника бойових дій, інваліда війни ІІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
У С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2017 року, близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля приміщення магазину «Вега», розташованого по вулиці Чернігівській, 44 у м. Городня, Чернігівської області, у ході сварки з ОСОБА_6 , що розпочалася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останньому один удар скляною пляшкою по голові з лівого боку, в районі вуха, в результаті чого заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, перелому лівої скроневої кістки, забою головного мозку, лівобічного посттравматичного середнього отиту, лівобічної змішаної втрати слуху ІІІ ст., які згідно до висновку експерта № 105 від 31.10.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро кається. Пред`явлений прокурором, який є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, в інтересах держави в особі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» цивільний позов про стягнення з нього витрачених лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 коштів в сумі 2981,28 грн. визнав частково, свою позицію обґрунтовував тим, що він вважає завищеною суму витрат на лікування за день, визначену лікувальним закладом. Разом з тим, при

визначенні розміру витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, покладається на розсуд суду. Пред`явлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов щодо відшкодування ним моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнав частково, суму визначеної потерпілим моральної шкоди вважає завищеною, але при визначенні розміру відшкодування моральної суми покладається на розсуд суду. Показав, що того вечора, десь о 18-19 годині, він випив пляшку пива. Після цього він з дружиною та знайомим ОСОБА_10 пішли гуляти у місто. Окрім пива, більше того дня алкогольних напоїв він не вживав. Вони ходили гуляли по місту і вже вночі прийшли до магазину «Вега». Все це відбувалось у 2017 році восени 19 числа, місяць він не пам`ятає. Біля магазину «Вега» було багато людей, там він зустрів своїх знайомих хлопців. Також біля магазину був ОСОБА_11 , який приїхав на автомобілі, разом з ним також був потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .. Останні вживали алкогольні напоїв на капоті автомобіля. Вказує на те, що до цього він потерпілого ОСОБА_6 не знав. Підтверджує, що вночі він купував спиртне і пригощав знайомих хлопців. Потім у нього зав`язалась розмова з ОСОБА_6 .. Сварка між ним та ОСОБА_6 розпочалась з того, що останній почав ображати його гідність та його дружину. Потерпілий став вихвалятись, що він великий підприємець, а вони ніхто. Він декілька разів просив ОСОБА_6 залишити їх та покинути їхню компанію. Натомість ОСОБА_6 не відреагував на це і став визивати його на бійку. Пам`ятає, що потерпілий кидався декілька разів на його дружину, коли вона пропонувала побитись краще з нею. ОСОБА_6 натомість ображав і відштовхував його дружину. Під час розмови з ОСОБА_6 у нього в руці була пляшка з пивом ємністю 0,5 літра. Пляшка була відкрита чи закрита, повна чи з неї було відпито він не пам`ятає. Сам момент удару пляшкою по голові ОСОБА_6 він не пам`ятає, обставини інциденту він пам`ятає лише частково. На питання щодо усвідомлення ним на той момент своїх дій відповісти не може, посилаючись на те, що не пам`ятає всіх обставин інциденту. Пам`ятає суперечку з потерпілим, багато образливих слів вони говорили в бік один одного. Також пам`ятає, що у нього в правій руці на той момент була пляшка з пивом. Повернулась пам`ять до нього лише зранку 19.10.2017 року. Свідки інциденту та поліцейські повідомили йому, що вночі він вдарив пляшкою по голові ОСОБА_6 і наніс йому тілесні ушкодження. Погоджується з тим, що саме він наніс потерпілому ОСОБА_6 удар пляшкою по голові. Провали в пам`яті у нього стали відбуватись після отримання двох контузій в зоні проведення антитерористичної операції. Він являється учасником бойових дій, 4 місяці перебував у зоні АТО та приймав безпосередню участь у бойових діях, був демобілізований у липні 2015 року. Проходив лікування, іноді у нього бувають провали в пам`яті, хоча до контузії нічого подібного не було. Під час сварки з потерпілим, коли останній став його ображати, він відчув сильне душевне приниження, провал у пам`яті пов`язує з тим, що у нього був сильний душевний стрес. Дізнавшись, що потерпілий звертався за медичною допомогою, він приїздив до ОСОБА_6 , спілкувався з останнім, просив вибачення та питав чим він може йому допомогти. Батько потерпілого від будь-якої його допомоги відмовився. Щодо пред`явленого позову про відшкодування ним витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, то він вважає необґрунтованою та завищеною вартість одного ліжко дня в лікарні, яка визначена у відповідній довідці лікувального закладу. Наполягає на тому, що горілку того вечора до інциденту і після інциденту не вживав, підтверджує факт вживання слабоалкогольних напоїв після конфлікту з потерпілим.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 19.10.2017 року, вночі, він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на автомобілі останнього приїхали до м. Городні. Зупинились вони біля магазину «Вега», де зустріли ОСОБА_8 з дружиною та ОСОБА_10 .. У них була пляшка горілки об`ємом чи 0,5 чи 0,7 літра і вони стали вживати спиртне. Разом з ними пив горілку і ОСОБА_8 .. Дружина останнього та ОСОБА_10 горілки не пили. Потім ОСОБА_8 пішов та придбав собі пляшку слабоалкогольного напою «Гараж» ємністю 0,5 літра і став його пити. Вони разом з ОСОБА_12 стояли біля машини ОСОБА_11 , а саме він стояв біля водійських

дверцят, а ОСОБА_13 біля лівого крила. ОСОБА_8 стояв напроти нього, а дружина обвинуваченого стояла поряд з ОСОБА_12 .. Вони спілкувались, це були звичайні розмови п`яних людей. Він обмовився, що має вищу освіту і ОСОБА_8 став піддівати його та питав де він буде мити підлогу зі своєю освітою. Провокатором сварки вважає саме ОСОБА_8 , який став огризатися, коли він почав висловлювати свою точку зору на предмет розмови. Він та ОСОБА_8 були нетверезі, не заперечує, що під час сварки з ОСОБА_8 вони обидва ображали одне одного, говорили на підвищених тонах та нецензурно виражались. Не виключає, що він пропонував ОСОБА_8 розібратись по чоловічі під час бійки. Потім між ним та ОСОБА_8 стала дружина останнього. Вона стала обличчям до нього і вони почали розмовляти одне з одним, дружина обвинуваченого не хотіла, щоб вони сварились. Під час розмови з дружиною обвинуваченого він отримав від ОСОБА_8 удар пляшкою по голові. Обвинувачений вдарив його з-за спини дружини, а тому замаху і початку нанесення удару він не бачив і не зміг ухилитись чи підставити руку. ОСОБА_8 вдарив його збоку, тримаючи пляшку в руці, удар прийшовся в ліве вухо. Від удару пляшка розбилась і він впав на асфальт, був при свідомості. Хлопці принесли води, стали його вмивати і сказали, що у нього з вуха пішла кров. Після цього його посадили в автомобіль і відвезли до лікарні. Пам`ятає, що після удару ОСОБА_8 залишився стояти на тому ж місці. Після інциденту ОСОБА_8 телефонував йому лише один раз, коли він виписався з лікарні. Під час перебування у лікарні ОСОБА_8 йому не телефонував. Останній приїздив до нього додому лише коли дізнався про відкриття кримінального провадження, вибачався, але він його не вибачив та вимагає ОСОБА_8 суворого покарання, а саме позбавлення волі з ізоляцією від суспільства. За весь час обвинувачений на відшкодування завданих йому збитків передав його батьку лише 5000 грн. і то це сталось після подачі цивільного позову, до цього ніхто нічого не платив. Пред`явлений ним цивільний позов до ОСОБА_8 підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні та просить стягнути з обвинуваченого на його користь 200000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Після інциденту вухо у нього практично глухе, у нього 3 з 5 ступенів втрата слуху. Йому потрібна операція вартість якої складає 50000 грн. і це ще не відомо чи відновиться слух чи ні. У нього пошкоджено слуховий нерв і йому треба повертатись до співрозмовника тією стороною, якою він чує. У вусі постійно дзвенить, це сильно дошкуляє та впливає на його емоційний стан. На даний час від обвинуваченого йому ніяких пропозицій щодо відшкодування шкоди не надходило. Операцію треба робити терміново, але коштів у нього немає. Він їздив у Польщу на реабілітацію, проходив реабілітацію у м. Лодзь у реабілітаційному центрі для людей з обмеженими можливостями. Заявлену до відшкодування моральну шкоду обґрунтовує тим, що він постійно переживає і вимушений думати про пошук грошей на операцію.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що восени 2017 року, дати точної не пам`ятає, вночі, а саме вже після 00 годин 00 хвилин, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на автомобілі останнього приїхали до м. Городні, а саме до магазину «Вега». До цього вони втрьох в с. Старосілля вже випили по 1 пляшці пива. Біля магазину «Вега» вони зустріли ОСОБА_8 з дружиною та ОСОБА_10 .. Останнього він знав добре, через нього він познайомився з ОСОБА_8 , якому в послідуючому продав автомобіль, а тому вони знали одне одного. У магазині ОСОБА_11 придбав пляшку горілки, відкрили в автомобілі багажник і стали вживати спиртне. Горілку пили всі, в тому числі ОСОБА_8 , його дружина та ОСОБА_10 .. Потім ОСОБА_8 придбав в магазині ще скляну пляшку слабоалкогольного напою, марки не пам`ятає. Він та ОСОБА_6 стояли біля автомобіля, коли до них з пляшкою підійшов ОСОБА_8 .. Вони разом розмовляли про роботу та машини, потім він відійшов в сторону і через деякий час почув, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 стали розмовляти на підвищених тонах. До них підійшла дружина обвинуваченого і стала між ними, щоб уникнути бійки. Натомість обидва стали ще голосніше сперечатись, він повернувся до них та сказав заспокоїтись і в цей момент ОСОБА_8 вдарив скляною пляшкою по голові ОСОБА_6 .. Пляшку ОСОБА_8 тримав у правій руці, удар прийшовся в ліве вухо. Від удару пляшка розбилась і

ОСОБА_6 впав і не ворушився, вони з ОСОБА_11 підняли його і побачили, що у нього з лівого вуха тече кров. Вони вмили ОСОБА_6 водою і потім відвезли його до лікарні. У лікарню вони приїхали десь близько 3 години ночі. Від госпіталізації потерпілий відмовився і вони відвезли його додому. Щодо ОСОБА_8 , то останній після удару вів себе спокійно, ніякої допомоги потерпілому він надати не намагався, після удару пішов від місця інциденту разом з дружиною.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що вночі 19.10.2017 року, а саме після 24 години, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на його автомобілі приїхали до м. Городні та зупинились біля магазину «Вега». Там вони гуляли і потім до них підійшли ОСОБА_8 з дружиною та ОСОБА_10 .. Він разом з останнім розмовляли на порозі магазину, а ОСОБА_8 з дружиною, потерпілим та ОСОБА_12 стояли біля машини. Вказує, що вони всі разом, в тому числі і ОСОБА_8 , пили горілку. Обвинувачений та потерпілий були випивші. Спочатку ОСОБА_8 пив разом з ними горілку, а потім пішов і купив собі пляшку слабоалкогольного напою «Шейк» чи «Гараж», точно не пам`ятає. Під час розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла суперечка і вони стали розмовляти на підвищених тонах. З приводу чого вони сперечались він не чув, так як стояв подалі від них. Він стояв боком до місця інциденту, почув удар і розбиття скла, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_6 впав на асфальт. Він підійшов і спитав у ОСОБА_12 що сталось і той сказав, що ОСОБА_6 по голові пляшкою вдарив ОСОБА_8 .. Вони підняли ОСОБА_6 , вмили його, але з вуха у нього потекла кров, а тому вони відвезли потерпілого до лікарні, вимивши перед цим з вуха осип скла. У лікарні ОСОБА_6 оглянув лікар, потім приїхала поліція. Потерпілого вночі він відвіз додому. ОСОБА_6 також підтвердив йому, що удар скляною пляшкою по голові йому наніс ОСОБА_14 .. До речі останній після удару трохи відійшов від місця інциденту і спокійно стояв та дивися.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що він, ОСОБА_15 та його дружина відпочивали вдома у них, а потім вони пішли гуляти в місто. Десь о 18 годині він та ОСОБА_8 випили по 0,5 літра пива. Це було восени, а саме у жовтні 2017 року, точної дати не пам`ятає. До магазину «Вега» вони прийшли вже вночі. Там вони зустріли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .. Всі разом стояли спілкувались, а потім він та ОСОБА_11 відійшли подалі та спілкувались окремо. Через деякий час вони почули звук розбитого скла. Повернувшись, він побачив, що ОСОБА_8 стояв збоку, а потерпілий сидів на асфальті. У ОСОБА_6 він бачив кров на голові з лівої сторони. Потім він почув як хтось сказав, що ОСОБА_8 вдарив скляною пляшкою по голові ОСОБА_6 .. Самого конфлікту він не бачив, звідки у обвинуваченого взялась пляшку, якою він вдарив потерпілого, не знає. При ньому біля магазину «Вега» ОСОБА_8 алкогольні напої не вживав. Якийсь чоловік, який стояв біля магазину «Вега», на його питання з приводу того, що сталось, сказав, що потерпілий це заслужив, оскільки обзивав ОСОБА_8 та його дружину, казав тому, що він ніхто, тоді як потерпілий фермер і у нього все є. Потім він питав у ОСОБА_8 чи дійсно той вдарив ОСОБА_6 пляшкою по голові і він сказав, що так. Свої дії ОСОБА_8 пояснив тим, що потерпілий його дістав. Після інциденту хлопці підняли та відвезли потерпілого до лікарні, він ОСОБА_6 більше не бачив. Він же та ОСОБА_8 з дружиною розійшлись по домівках.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_8 являється її цивільним чоловіком і вони разом виховують двох спільних неповнолітніх дітей. Раніше вони проживали у зареєстрованому шлюбі, але розлучились у 2014 році, зараз проживають у цивільному шлюбі. 19.10.2017 року, близько 3 години ночі, вони з чоловіком повертались з міста та вирішили зайти в магазин «Вега» та випити кави. Вони пили каву на вулиці і там було багато знайомих людей. Вона та чоловік алкогольних напоїв біля магазину «Вега» не вживали і ОСОБА_8 алкогольних напоїв не придбавав. До конфлікту чоловік не тримав у руці пляшки, принаймні вона не бачила. З чого все почалось вона не знає, вона побачила, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла сварка і тому підійшла до них. Потерпілий говорив погані слова про її чоловіка, ображав його

нецензурними словами. Вона стала між потерпілим та ОСОБА_8 і запропонувала ОСОБА_6 відійти і поговорити з нею, але останній не погодився і став ще більше ображати її чоловіка. ОСОБА_8 в цей момент стояв неподалік. Потім вона побачила руку з пляшкою, якою вдарили потерпілого по голові. Від удару пляшка розбилась, а потерпілий від удару присів на асфальт. Хто наніс удар потерпілому пляшкою по голові вона не бачила, так як удар наносився у неї з-за спини. До потерпілого підбігли хлопці і забрали його до лікарні. ОСОБА_8 пропонував викликати швидку допомогу. Підтверджує, що коли вони сварилися, то ОСОБА_8 був злий. Після цього вона забрала чоловіка і вони пішли додому, йдучи додому ОСОБА_8 був знервований і таким вона його раніше не бачила. Зазначила, що вона не повернулась з метою з`ясувати хто наніс удар потерпілому, а тому ставить під сумнів той факт, що цей удар міг нанести ОСОБА_8 .. Щодо чоловіка зазначила, що він учасник АТО, пішов добровольцем, після повернення останній дуже змінився, йому сняться погані сни, пов`язані з тим, де він був. До участі в АТО чоловік був спокійний, ОСОБА_8 вживає спиртне, але лише на свята.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показав, що 19.10.2017 року він як черговий лікар чергував у лікарні. У приймальне відділення звернувся ОСОБА_6 у супроводі своїх товаришів і поскаржився на кровотечу з вуха. Він спитав обставини травми і потерпілий сказав, що біля магазину «Вега» його вдарили скляною пляшкою по голові в ділянку вуха. Він повів ОСОБА_6 в перев`язочну, але кров з вуха не міг зупинити і запідозрив перфорацію барабанної перетинки. З огляду на травму він викликав лікаря-лор ОСОБА_18 і вже вона повністю займалась хворим. Щодо потерпілого, то він за зовнішніми ознаками перебував у стані середнього ступеня сп`яніння. ОСОБА_6 відмовлявся від ретельного огляду, казав, що поїде додому. Потім вони сповістили поліцію про інцидент.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 , яка працює на посаді лікаря отоларинголога у Городнянській ЦРЛ, показала, що 19.10.2017 року вона була викликана черговим лікарем у зв`язку зі зверненням у приймальне відділення пацієнта з кровотечею з вуха. Оглянула вона пацієнта, яким виявився ОСОБА_6 , близько 4 години ранку, він скаржився на кровотечу з вуха, головний біль, біль в ділянці вуха і зниження слуху на ліве вухо. Зі слів пацієнта скарги з`явились після того як він отримав удар пляшкою по лівому вуху в районі магазину «Вега». При огляді вона діагностувала травматичний розрив барабанної перетинки і кровотечу з лівого вуха, надала допомогу і запропонувала госпіталізацію в неврологічне відділення для спостереження і для відправки зранку в обласну лікарню на консультації і вирішення питання оперативного лікування. Пацієнт від госпіталізації відмовився. Повторно ОСОБА_6 звернувся з батьком 19.10.2017 року зранку і був направлений в обласну лікарню, де в подальшому був госпіталізований. Окрім кровотечі з вуха, інших видимих зовнішніх пошкоджень під час огляду у потерпілого вона не виявила. Розрив барабанної перетинки у даному випадку був великий, травма була свіжа, чи відновиться у ОСОБА_6 слух вона сказати не може. Потерпілий потребував оперативного втручання на барабанній перетинці.

Крім того, винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується доказами, перевіреними у судовому засіданні, а саме :

- рапортом про надходження 19.10.2017 року, о 03 годині 25 хвилин, до чергової частини Городнянського відділення поліції повідомлення від чергової медсестри Городнянської ЦРЛ про звернення за медичною допомогою ОСОБА_6 з діагнозом : ЗЧМТ ( а.к.п. 220 );

- рапортом начальника сектору СРПП Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_19 від 19.10.2017 року про те, що на службу 102 надійшло повідомлення від лікаря про звернення до Чернігівської обласної лікарні ОСОБА_6 з діагнозом перелом основи черепа. Тілесні ушкодження отримав 19.10.2017 року, близько 03 години 00 хвилин, у м. Городня, біля магазину «Вега» вдарив знайомий пляшкою по голові ( а.к.п. 221 );

- протоколом від 20.10.2017 року проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_12 , перебуваючи біля приміщення магазину «Вега», добровільно розповів, а потім показав за яких обставин 19.10.2017 року, в нічний час, у м. Городня по вул. Чернігівська, 44 біля приміщення магазину «Вега» ОСОБА_8 наніс умисні тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_12 вказав, що під час сварки між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , останній наніс сильний удар пляшкою, яку тримав у правій руці з слабоалкогольним напоєм по лівій частині голови та в ліве вухо ОСОБА_6 .. Від даного удару ОСОБА_6 впав на асфальт, пляшка розбилась і скло впало на асфальт. Після цього у ОСОБА_6 з вуха відразу почала текти кров. Після цього ОСОБА_12 розставив статистів за допомогою яких показав якою частиною пляшки та куди саме ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_6 , що відображено у фототаблиці до протоколу слідчого експерименту ( а.к.п. 226-230 );

- протоколом від 17.11.2017 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_6 впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження та вказав на особу на фотознімку під № 4. Згідно довідки до протоколу від 17.11.2017 року на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_8 ( а.к.п. 231-233 );

- висновком № 105 судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого у ОСОБА_6 наявні : відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, перелом лівої скроневої кістки, забій головного мозку, лівобічний посттравматичний середній отит, лівобічна змішана втрата слуху ІІІ ст., утворені дією тупого твердого предмета, за механізмом удару, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя ( згідно п. 2.1 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ), не протирічать можливості утворення за обставин, викладених у описовій частині даної постанови 19.10.2017 року, від одного удару скляною пляшкою по голові. Тілесних ушкоджень, що відповідають можливості утворення внаслідок падіння ОСОБА_6 з висоти власного зросту на асфальтовану поверхню правою стороною тіла, у наданій документації не виявлено ( а.к.п. 234-235 );

- висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 16.11.2017 року № 712 відповідно до якої ОСОБА_8 за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за своїм психічним станом на теперішній час може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_8 на теперішній час мають місце клінічні ознаки посткомоційного синдрому ( F07.2 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду ), але за його психічним станом примусові заходи медичного характеру йому не показані ( а.к.п. 245 249 );

- висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 16.11.2017 року № 713 відповідно до якої у ОСОБА_8 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане ( а.к.п. 250-252 ).

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторін кримінального провадження як з боку обвинувачення, так і з боку захисту, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_14 знайшло своє підтвердження у повному обсязі. Суд покладає в основу обвинувачення показання потерпілого ОСОБА_6 , які є послідовними та узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , який у суді дав послідовні та детальні покази щодо обставин інциденту, який стався 19.10.2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та підтвердив факт нанесення ОСОБА_8 потерпілому удару скляною пляшкою в ліву частину голови, а також узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , де зазначено можливість утворення тілесних ушкоджень від удару скляною пляшкою по голові. При цьому свідок ОСОБА_12 підтвердив свої показання під час проведення слідчого експерименту за його участі та чітко вказав при яких

обставинах та яким чином ОСОБА_8 наніс удар скляною пляшкою по лівій частині голови та в ліве вухо ОСОБА_6 .. Правдивість та послідовність показань як потерпілого ОСОБА_6 , так і свідка ОСОБА_12 щодо обставин інциденту, який трапився між обвинуваченим та потерпілим 19.10.2017 року, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також свідок ОСОБА_16 , яка підтвердила факт нанесення потерпілому удару скляною пляшкою по голові, але являючись цивільною дружиною обвинуваченого ухилилась від відповіді щодо того хто саме наніс цей удар пляшкою потерпілому. Також свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у судовому засіданні підтвердили факт звернення 19.10.2017 року потерпілого ОСОБА_6 за медичною допомогою, діагностування у нього травми вуха, яку він отримав від удару пляшкою по голові та послідуючої його госпіталізації до Чернігівської обласної лікарні. Зазначені показання узгоджуються з послідуючими висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_6 в частині виявлених у останнього тілесних ушкоджень та механізму їх утворення. Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні також визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтвердив факт сварки з ОСОБА_6 та з огляду на наявність свідків події погодився з тим, що він все таки наніс удар потерпілому пляшкою по голові. Обвинувачений докладно розповів про події того вечора, зустріч з потерпілим, коло оточуючих, предмет розмови, причини виникнення сварки, але щодо самого моменту нанесення удару вказав, що він його не пам`ятає. При цьому посилаючись на отриманні в зоні АТО контузії стверджував, що пам`ять до нього повернулась лише зранку 19.10.2017 року, хоча разом з тим розповідав, що пам`ятає як після конфлікту з потерпілим вживав слабоалкогольні напої. При цьому будь-яких даних, які б вказували на те, що в момент інциденту ОСОБА_8 перебував у такому психологічному стані, який суттєво впливав на його здатність запам`ятовувати і це пов`язано та є наслідком отриманих ним травм в зоні АТО, в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено. Навпаки судово-психіатрична експертиза підтверджує усвідомлення обвинуваченим своїх дій та можливість керування ними на період часу до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Таку вибіркову запам`ятовуваність обвинуваченого ОСОБА_8 суд пов`язує з намаганням останнього виправдати свою поведінку та зменшити ступінь своєї вини і суспільну небезпечність вчиненого, прикриваючись тим, що він є інвалідом війни та отримав травми в зоні АТО і саме це впливає на його емоційну стриманість та можливість контролювати свої дії.

Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи сторони обвинувачення, а також доводи сторони захисту та безпосередньо самого обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, та дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, наслідки, що настали від кримінального правопорушення, ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, поведінку потерпілого в момент інциденту, який сварився з обвинуваченим та намагався спровокувати з ним бійку, наявність цивільного позову та претензій морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_6 , часткове відшкодування обвинуваченим завданого збитку шляхом передачі потерпілому коштів в сумі 5000 грн., той факт, що потерпілий ОСОБА_6 не вибачив обвинуваченого, позицію потерпілого ОСОБА_6 та його представника, які вимагають суворого покарання для обвинуваченого у виді позбавлення волі з ізоляцією останнього від суспільства, досудову

доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні з відповідними висновками органу пробації, особу винного - його вік, сімейний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіту, стан здоров`я ( інвалід війни ІІІ групи у якого мають місце клінічні ознаки посткомоційного синдрому ), той факт, що він має статус учасника бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання, має активну громадську позицію та є головою громадської організації «ГО Ветеранів АТО Городнянщини», а також відсутність даних щодо притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, а також те, що обвинувачений раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено. Суд не приймає обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, яке припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини й готовності нести кримінальну відповідальність, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке припускає, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу суду у з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, та сприяє запобіганню або усуненню заподіяної шкоди, оскільки обвинувачений в судовому засіданні хоча і визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, але посилаючись на провали у пам`яті не міг однозначно стверджувати, що саме від його дій та удару у потерпілого виникли тілесні ушкодження, а з пред`явленим обвинувачення він погоджувався, оскільки про обставини інциденту та його причетність до вчиненого йому повідомили свідки та поліцейські. При цьому оскільки щире каяття є однією з форм діяльного каяття, яке передбачає, в тому числі, добровільні та активні дії особи направлені на запобігання та усунення заподіяної шкоди, то з огляду на дії обвинуваченого, який пред`явлені до нього позови визнав частково та на відшкодування заподіяної потерпілому шкоди сплатив лише 5000 грн. і не вчинив ніяких інших дій направлених на врегулювання з потерпілим питання відшкодування заподіяної йому шкоди, суд не вбачає в діях обвинуваченого ОСОБА_8 щирого каяття як тієї обставини, яка пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , судом не виявлено. Суд не приймає обставину на яку посилається прокурор, як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час досудового розслідування не було здобуто та підтверджено об`єктивними даними факт вчинення ОСОБА_8 злочину у стані алкогольного сп`яніння. Даний факт підтверджується тим, що у обвинувальному акті зазначено про відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 .. Посилання прокурора на вказану обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які являються друзями потерпілого та заперечується свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , які також були поряд з обвинуваченим до моменту інциденту та заперечували факт вживання ним алкогольних напоїв. При цьому будь-які інші об`єктивні дані, отримані у встановленому законом порядку, які б підтверджували факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в момент вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень та враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, наслідки, що настали від кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

По справі заявлено цивільний позов прокурором у кримінальному провадженні, начальником Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_8 про стягнення 2981 грн. 28 коп. на відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( у якому проводилось лікування ) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» від 07 грудня 2017 року ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 19.10.2017 року по 27.10.2017 року всього 8 ліжко днів. Вартість перебування на стаціонарному лікуванні за вказаний період становить 2981 грн. 28 коп. ( а.к.п. 256 ).

Суд виходить із положень ст. 1206 ЦК України, згідно якої особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, а якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З матеріалів справи вбачається, що КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» підпорядковується Управлінню охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації, тому позов підлягає задоволенню та кошти за лікування потерпілого ОСОБА_6 слід стягнути на користь обласного бюджету Чернігівської області.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого у справі ОСОБА_6 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 завданої у результаті вчиненого кримінального правопорушення моральної шкоди в сумі 200000 грн., суд враховує : обґрунтування позивачем своїх вимог про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, глибину фізичних та душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку зі спричиненням йому тілесних ушкоджень, тяжкість отриманих ним тілесних ушкоджень, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, стан здоров`я потерпілого та витрачений ним час та зусилля на лікування, обставини справи, вік обвинуваченого, сімейний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, його матеріальний стан, вимоги розумності та справедливості. На підставі ст. 23, 1167 ЦК України суд приходить до висновку, що позов щодо відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у сумі 170000 грн., оскільки цей розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань завданих ОСОБА_6 ..
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 3 ( три ) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін домашній арешт.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні, начальника Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 пред`явлений в інтересах держави в особі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» про стягнення з ОСОБА_8 витрачених КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» на лікування ОСОБА_6 коштів в сумі 2981 грн. 28 коп. задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_8 на користь обласного бюджету Чернігівської області кошти в сумі 2981 грн. 28 коп..

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 170000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1