Справа № 567/14/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Острог Рівненської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 12 червня 2012 року Острозьким районним судом Рівненської області по ч. 2 ст. 263 КК України до 150 годин громадських робіт; 06.12.2012 року Острозьким районним судом Рівненької області за ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 4 місяці; 28.07.2016р. Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 185 КК України

встановив:

08.09.2016 року близько 20:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території дитячого садочку "Ромашка", що знаходиться в м. Острог по вул.Героїв Майдану,14 Рівненської області, під час конфлікту, який виник між ним та нічним сторожем дитячого садочку "Ромашка" ОСОБА_4 , умисно завдав останньому один удар лобною ділянкою голови в обличчя та один удар правою ногою в ділянку лівої кисті потерпілого, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі та забою м`яких тканин 1-го пальця лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень як кожне окремо, так і в своїй сукупності.

14.10.2016 року близько 17:30 год., діючи повторно, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , та який належить ОСОБА_9 , скориставшись тимчасовою відсутністю власниці будинку, діючи таємно, з корисливих мотивів, з поверхні кухонного столу вказаного будинку, викрав майно, що належало на праві власності ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон марки "Samsung SGH-S500" вартістю 166 грн. 67 коп. із встановленою у ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку "Київстар" вартістю 25 грн., з грошовими коштами на рахунку в сумі 37 грн., котрий був залишений власницею без нагляду, після чого покинув будинок, всього викравши майна на загальну суму 228 грн. 67 коп.

10.02.2018 року близько 20:30 год., діючи повторно, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, що у АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону марки "Huawei" моделі "Y6 Pro" вартістю 2310 грн. із встановленими у ньому двома сім-картами мобільного зв`язку "Київстар" вартістю по 25 грн. кожна, які на праві власності належать ОСОБА_5 , всього викравши майна на загальну суму 2360 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України винним себе визнав повністю.

При цьому він показав, що проживає в АДРЕСА_1 разом зі своєю племінницею ОСОБА_10 та її малолітньою дочкою ОСОБА_11 , 2012 року народження.

08.09.2016 року близько 19:30 год. він пішов гуляти з малолітньою ОСОБА_11 , яка є дочкою його племінниці в центр м.Острог. По дорозі вони зайшли в магазин, де він купив собі стакан пива, яке випив. В подальшому ОСОБА_11 захотіла погратися на дитячому майданчику, який знаходиться на території ДНЗ №1 " ОСОБА_12 " і тому вони пішли туди. Вероніка через дірку в огорожі зайшла на територію ДНЗ "Ромашка", де були і інші діти різного віку, а він залишився чекати її поза огорожею. Через деякий час на майданчик вийшов якийсь чоловік, який почав проганяти дітей з майданчика після чого діти розбіглися, а ОСОБА_11 залишилась. Тоді він переліз через огорожу і в нього з тим чоловіком виник словесний конфлікт з приводу того, що той налякав дітей. Після цього він підбіг до того чоловіка і вдарив його лобною ділянкою голови в обличчя, від чого в нього почала текти кров з носа. Вказує, що йому не було відомо про те, що ОСОБА_4 є сторожем дитячого садочка, оскільки той сказав про це вже після конфлікту. Чи наносив він в ході конфлікту ще один удар ОСОБА_4 ногою не пам`ятає.

В цей момент він помітив, що зникла ОСОБА_11 і хотів іти її шукати, однак сторож не пускав його та казав, що зараз приїде поліція. В той час він вирвався і пішов шукати ОСОБА_11 .

У вчиненому розкаюється.

14.10.2016 року близько обідньої пори він разом зі своїми знайомими, взявши пляшку горілки, прийшли до своєї знайомої ОСОБА_13 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Сівши на кухні, вони почали розпивати цю пляшку горілки та через 15-20 хв. його знайомі пішли додому, а він залишився в будинку. Після закінчення розпивання даної пляшки ОСОБА_14 пішла і купила ще одну пляшку горілки. Вказує, що кілька разів ОСОБА_14 відлучалася від столу. Через деякий час він вирішив іти додому. Вставши з-за столу, він взяв мобільний телефон ОСОБА_13 марки "Самсунг", який лежав на столі та вийшов з будинку. В той момент ОСОБА_13 в кімнаті не було.

Зазначений телефон він взяв із-за того, що колись в нього був схожий телефон і він вирішив ним користуватися.

Через кілька днів він випадково біля заїзду до території НУ "Острозька академія" зустрівся з працівників поліції, які запитали в нього де телефон, який належить ОСОБА_15 і він відразу зізнався, що телефон знаходиться в нього та добровільно видав даний телефон. Зазначив, що сім-карту, яка була у вказаному телефоні він вийняв з телефону та викинув. На час крадіжки зазначеного телефону у нього власного телефону не було взагалі.

10.02.2018 року в денний час він за місцем свого проживання вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_5 в подальшому він кілька разів ходив по спиртне в магазин і коли вкотре повернувся з магазину до будинку, що було близько 21:00 год., то побачив, що ОСОБА_5 заснув, а на ліжку лежав його мобільний телефон. Після цього він взяв цей мобільний телефон та пішов з ним в центр міста, біля супермаркету "Еко" підійшов до таксиста та запропонував йому поміняти вказаний телефон на інший, на що таксист погодився. Оглянувши телефон, таксист дав йому за нього 100 грн., а також інший телефон марки "Нокіа".

Через деякий час після цього він знайшов дві сім-карти з зазначеного мобільного телефону, належні ОСОБА_5 та повернув останньому.

Зазначає, що у вчиненому розкаюється, обіцяє подібного не вчиняти.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень по зазначених епізодах, знайшла підтвердження в зібраних на досудовому слідстві та перевірених в судовому засіданні доказах.

Епізод по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює сторожем у ДНЗ "Ромашка" протягом останніх дев`яти років. До його службових обов`язків входить забезпечення збереження будівлі дошкільного закладу та всіх приміщень садочку, не допускати проникнення на територію і в приміщення сторонніх осіб та інше. Вказує, що 08.09.2016р. о 17:00 год. він заступив на нічне чергування. Близько 20:00 год. він помітив, що на майданчику садочка знаходяться діти шкільного віку яких він нагнав з території дитячого садочка. В той час через огорожу на територію дитячого садка переліз ОСОБА_16 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та відразу вчинив з ним сварку. В ході сварки почав пред`являти претензії чому він виганяє дітей з майданчику та вдарив його своєю головою по його обличчю в область лоба та переносиці та наніс один удар правою ногою в область кисті лівої руки. ОСОБА_4 сказав, що він тут працює сторожем і зателефонував до поліції та повідомив про дану подію, а сам намагався затримати невідомого чоловіка, однак той вдарив його ногою та втік.

При вирішенні питання про покарання ОСОБА_8 покладається на думку суду.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що проживає в АДРЕСА_1 разом з своїми дітьми та рідним дядьком ОСОБА_8 08.09.2016р. її діти пішли гуляти в тому числі і дочка ОСОБА_11 2012 року народження. ОСОБА_8 теж пішов разом з дітьми. Через деякий проміжок часу додому прибігла ОСОБА_11 та розповіла, що на території садочку ОСОБА_8 побився зі сторожем. Вона розповіла, що коли вони з іншими дітьми гралися на майданчику вийшов сторож та почав кричати на них. Вероніка злякалася та заховалася, а інші діти повтікали. Зазначила, що після даного випадку її малолітня дочка боїться ходити в даний садочок.

З приводу крадіжки ОСОБА_8 мобільного телефону ОСОБА_9 їй нічого не відомо, про даний факт її повідомили працівники поліції. Зазначила, що ОСОБА_8 зловживає алкогольними напоями та власного телефону не має.

Окрім показань потерпілих, свідка, вина обвинуваченого у вчиненні зазначених злочинів знайшла своє підтвердження в зібраних на досудовому слідстві та перевірених в судовому засіданні доказах.

Згідно витягу з ЄРДР, заяви потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що Острозьким ВП ГУНП в Рівненській області розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 про те, що близько 20:00 год. 08.09.2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території ДНЗ "Ромашка", під час конфлікту, умисно завдав йому один удар лобною ділянкою голови в обличчя та один удар правою ногою в ділянку лівої кисті потерпілого.

Відповідно до висновку експерта №982 від 09.09.2016 року в ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі, забою м`яких тканин 1-го пальця лівої кисті, які виникли від дії тупого предмету, могли утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 08.09.2016р. та відносяться, як кожне окремо так і в своїй сукупності до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли виникнути не менше як від двох травматичних дій.

Висновки судово-медичної експертизи повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_8 в частині часу, локалізації та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

З трудової книжки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_4 01.01.2006р. переведений з посади підсобного робітника на посаду нічного сторожа з навантаженням 0,75 ставки, а з 25.12.2008р. переведений на повну ставку нічного сторожа ДНЗ №1 "Ромашка".

З посадової інструкції сторожа, затвердженої завідувачем ДНЗ №1 "Ромашка" 11.02.2013р., вбачається, що за своїми функціями сторож забезпечує, зокрема, збереження будівлі дошкільного закладу, всіх приміщень дошкільного закладу, не допускає проникнення на територію і в приміщення сторонніх, та ін.

Згідно графіка роботи сторожів за вересень 2016 року, затвердженого завідувачем ДНЗ №1 "Ромашка" вбачається, що ОСОБА_4 08.09.2016р. перебував на чергуванні.

Факт перебування ОСОБА_8 08.09.2016 року в стані алкогольного сп`яніння підтверджується випискою з протоколу №205 медичного освідчення на стан сп`яніння.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_8 по зазначеному обвинуваченню слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Епізод по факту незаконного заволодіння телефоном ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням здійснювати розгляд справи в її відсутності. Вказує, що їй відомий зміст обвинувачення ОСОБА_8 та виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень нею не оспорюються, а тому вважає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та їй відомо, що в даному випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Зазначена позиція є добровільною та не є наслідком застосування погроз чи примусу.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення за вказаним епізодом, вартість викраденого майна, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор вважає недоцільним встановлення всіх обставин при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження.

Згідно заяви від 14.10.2016р. ОСОБА_9 звернулась до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області із заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_8 , який 14.10.2016р. викрав її мобільний телефон марки "Самсунг".

З заяви ОСОБА_8 про з`явлення зі зізнанням від 24.10.2016 року та заяви ОСОБА_8 про добровільну видачу вбачається, що 24.10.2016 року ОСОБА_8 повідомив працівників поліції про те, що 14.10.2016 року викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон марки "Samsung SGH-S500".

Відповідно до протоколу огляду встановлено, що того ж дня зазначений телефон було вилучено працівниками поліції та в ході його огляду сім-карт у телефоні виявлено не було.

Згідно висновку експерта №3.2-1234/16 від 09.11.2016 року встановлено, що ринкова вартість телефону марки "Samsung SGH-S500", з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектів, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів (за умови його технічно-справного стану), станом на 24.10.2016р., може становити 166,67 грн.

Згідно довідки ПП ОСОБА_18 станом на 14.10.2016р. вартість сім-картки мобільного оператора "Київстар" становила 25 грн.

Наведені докази судом визнаються достовірними і такими, що повністю викривають обвинуваченого у скоєні злочину і є достатніми для визнання його винним у цьому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_8 по зазначеному епізоду слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Епізод по факту незаконного заволодіння телефоном ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що 10.02.2018, в денний час і до вечора він перебував в свого знайомого ОСОБА_8 , де вони вживали спиртні напої. Коли він йшов додому, то виявив відсутність свого телефону марки "Huawei Y6 Pro", якого придбав в кінці 2016 року за 3700 грн., який до того перебував у внутрішній кишені його одягу, а тому наступного дня він пішов додому до ОСОБА_8 та став шукати там телефон, але не знайшов його. Сам ОСОБА_8 пояснював, що його телефона не бучив.

В подальшому по своєму акаунту він побачив, що телефон знаходиться в м.Острог біля магазину "Еко" та перебуває в русі. У зв`язку з цим він пішов до вказаного магазину, але свого телефону не виявив.

Наступного дня до нього приїхав його знайомий таксист на ім`я ОСОБА_20 та розповів, що 10.02.2018 року біля 21 год. обміняв зазначений телефон в ОСОБА_8 на інший телефон з доплатою в сумі 100 грн.

Пояснив, що в подальшому ОСОБА_8 попросив в нього вибачення за свої дії та повернув дві сім-карти мобільного оператора "Київстар", які належать йому та перебували у викраденому телефоні.

Згідно витягу з ЄРДР, Острозьким ВП ГУНП в Рівненській області розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_5 про те що 10.02.2018 року близько 20:30 год. в м.Острог по вул.Шевченка,13а було викрадено мобільний телефон марки "Huawei Y6 Pro", що належав йому на праві приватної власності.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.02.2018р. ОСОБА_5 звернувся до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області із заявою про те що в період часу з 10.02.2018 по 11.02.2018, невідома особа за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки "Huawei Y6 Pro", що належав ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Згідно заяви від 19.02.2018, ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції свій мобільний телефон марки "Huawei", який 10.02.2018 був у нього викрадений та в подальшому повернутий.

Згідно висновку експерта №3.2-166/18 від 23.02.2018 року встановлено, що ринкова вартість телефону марки "Huawei Y6 Pro", з урахуванням фізичного зносу станом на 10.02.2018р., може становити 2310 грн.

Згідно довідки магазину "Київстар" станом на 10.02.2018р. вартість сім-картки мобільного оператора "Київстар" становила 25 грн.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2018, довідки до протоколу пред`явлення для впізнання, вбачається, що під час пред`явлення для впізнання особи за фотознімками свідок ОСОБА_21 заявив, що за сукупністю ознак зовнішності впізнав особу під №3 на фотознімках, яким був ОСОБА_8 .

Наведені докази судом визнаються достовірними і такими, що повністю викривають обвинуваченого у скоєні злочину і є достатніми для визнання його винним у цьому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_8 по зазначеному епізоду слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Отже, оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України кваліфікується як злочини невеликої тяжкості, а злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України кваліфікуються як злочини середньої тяжкості, за вчинення яких передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_8 по місцю проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття ОСОБА_8 та часткове відшкодування заподіяних збитків по злочинах, передбачених ч.2 ст.185 КК України, оскільки обвинуваченим для потерпілої ОСОБА_9 було повернуто викрадений в неї телефон без сім-карти, а потерпілому ОСОБА_22 обвинуваченим було повернуто дві сім-карти.

Водночас, суд бере до уваги, що обвинувачений вибачився за вчинені ним дії перед потерпілим ОСОБА_22 та на підставі ст.66 КК України визнає дану обставину, як таку, що пом`якшує покарання.

В той же час, відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_8 є рецидив злочинів та вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки КЗ "Острозька ЦРЛ" №243 ОСОБА_8 перебуває на "Д" обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю". На "Д" обліку в психіатричному кабінеті не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №333/16 від 24.11.2016р. ОСОБА_8 під час вчинення суспільно-небезпечних діянь був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; станом на 08.09.2016р., 14.10.2016р. та на даний час страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, обтяжені віддаленими наслідками перенесених ЧМТ, з приводу чого йому рекомендовано лікування у лікаря-нарколога на загальних підставах. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Острозького районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 19.04.2018 року, вбачається що ОСОБА_8 на даний час перебуває на обліку в Острозькому РС з питань пробації як звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік. Перебуваючи на обліку неодноразово порушував встановлені судом обов`язки. За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо. Схильний до зловживання алкогольними напоями, після вживання яких вчиняє кримінальні правопорушення, підтримує відносини з раніше судимими особами. ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий до реальної міри покарання, а також покарань не пов`язаних до позбавлення волі.

З врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З довідки про судимості та вироку Острозького районного суду Рівненської області від 28.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за умисні корисливі злочини і через короткий проміжок часу після відбуття покарання знову вчинив аналогічні злочини, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення.

Водночас з вироку Острозького районного суду Рівненської області від 28.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_8 було засуджено Острозьким районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, на підставі п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Тобто злочини, передбачені ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України вчинені ОСОБА_8 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за вироком Острозького районного суду від 28.07.2016 року.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.71, 72 КК України.

Частиною другою ст.75 КК України визначено, що суд за наявності передбачених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, суд розцінює дії ОСОБА_8 як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та вважає, що покарання ОСОБА_8 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

При цьому, суд бере до уваги і те, що ОСОБА_8 за невеликий проміжок часу вчинив три умисні злочини, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання поважати закон та вважає за необхідне обрати покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки інше, більш м`яке покарання не забезпечать виправлення й перевиховання обвинуваченого. Саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_8 слід призначити за сукупністю вироків з застосуванням ч.1 ст.71 КК України.

Вирішуючи питання про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Прокурор подала суду письмове клопотання в якому просить обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, вказуючи на наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та злочинів насильницького спрямування, маючи непогашену судимість повторно вчинив три умисні злочини, перебуваючи на іспитовому строці, встановленому вироком Острозького районного суду від 28.07.2016, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того вважає, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, про що свідчить його безпідставна неявка в судові засідання призначені на 14.09.2017, 24.10.2017, 17.01.2018. Також беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, обвинувачений може покинути своє місце проживання з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини. Таким чином, прокурор вказує на наявність ризику передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.177-178 КПК України відносно особи обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст.177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України, які відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що у відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України передбачає можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Водночас, під час досудового розслідування та судового розгляду зазначеного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, що не вказує на існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, прокурором доведено, що ОСОБА_8 може вчинити інше правопорушення. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та окрім того, вчинив три умисні злочини, в тому числі під час іспитового строку, що вказує на те, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а отже на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно, судом встановлено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

З урахуванням призначеного покарання у виді позбавлення волі, а також з метою уникнення ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України та належного виконання вироку, суд приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових товарознавчих експертиз по даному кримінальному провадженню становлять 692,88 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_8 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.5 ч.9 ст. 100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.

В судовому засіданні встановлено, що мобільний телефон марки "Samsung SGH-S500", належний потерпілій ОСОБА_9 , переданий їй на зберігання, мобільний телефон "Huawei Y6 Pro", належний потерпілому ОСОБА_5 , переданий йому на зберігання, а тому їх слід вважати такими, що повернуті законним володільцям.

Цивільні позови потерпілими не заявлялись.

Керуючись ст. 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання

за ч.1 ст.125 КК України - у виді громадських робіт строком 80 годин

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_8 призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України з врахуванням вироку Острозького районного суду Рівненської області від 28.07.2016 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком - у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць.

Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з 09 год. 08 хв. 21.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 692,88 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Речовий доказ у справі мобільний телефон марки "Samsung SGH-S500" вважати повернутим потерпілій ОСОБА_9 , мобільний телефон "Huawei Y6 Pro" імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1