Ухвала
18 червня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-4508 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2017 року,
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду

від 03 травня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через

її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і надано строк

для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції звернено увагу засудженого, на необхідність обґрунтувати вимоги касаційної скарги

із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскарженого судового рішення. Також зазначено, що посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції формально розглянув його скаргу, ОСОБА_4 не зазначає які конкретно доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою суду і яким чином це, з огляду на положення ст. 412 КПК, перешкодило чи могло перешкодити апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Протягом установленого судом строку ОСОБА_4 подав виправлену

на його думку, касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2018 року недоліки касаційної скарги, засуджений не усунув.

Зокрема, підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання

про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому так і не обґрунтовує доводів незаконності оскарженого судового рішення в аспекті ст. 412 КПК, а відтак й необхідності її скасування з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Не погоджуючись з рішеннями суду щодо правильності його засудження

за ч. 1 ст. 115 КК, засуджений зазначає про неповноту судового розгляду

та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, що в силу ст. 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Враховуючи викладене, зважаючи на вимоги п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК та на те, що ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2017 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: