АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №636/5047/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/379/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 1 серпня 2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Полково-Микитівка, Богодухівського району, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді заступника директора ТОВ «Граківські комбікорма», раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 4944 (чотири тисячі дев`ятсот сорок чотири) грн. 24 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 20000 (двадцять тисяч) грн.
Згідно вироку 02 вересня 2015 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі адміністративного приміщення ТОВ «Граківські Комбікорми», розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Польова, № 2, в ході конфлікту з ОСОБА_9 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись позаду ОСОБА_9 обхватив її правою рукою за шию, в результаті чого ОСОБА_9 , намагаючись звільнитися нахилилася уперед, а в цей час ОСОБА_7 наніс їй три удари кулаком лівої руки по голові. Коли ОСОБА_9 вдалось звільнитись та відійти від ОСОБА_7 , вона повернулась до нього обличчям, після чого ОСОБА_7 один раз вдарив кулаком лівої руки в область обличчя з правої сторони, після чого один раз кулаком правої руки вдарив в обличчя, а саме в область носу з лівої сторони. Після чого конфлікт було вичерпано. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 902-А/15 від 07.10.2015р. за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (більш ніж 6 днів, але не менше 21 дня), тілесне ушкодження у вигляді підвивиху першого шийного хребця, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 902-А/15 від 07.10.2015 року за ступенем тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я (більш ніж 21 день).
Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі ч.3 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи свою вимогу зазначає, що тілесні ушкодження потерпілою ОСОБА_9 отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Також зазначає, що під час досудового розслідування було порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки йому повідомлено про підозру лише 30.10.2015 року , хоча події злочину, в якому його обвинувачують мали місце 02.09.2015 року.
Таким чином він не мав достатнього часу для підготовки захисту.
Крім того, автор апеляційної скарги наголошує на недопустимості таких доказів як протоколи про проведення слідчих експериментів від 09.10.2015 р. за участю свідків ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , за участю потерпілої ОСОБА_9 , а також за принципом «плодів отруєного дерева» є висновки судово-медичних експертиз від 20.10.2015 року та від 14.12.2016 року.
Також зазначає, що покази свідків та самої потерпілої стосовно локалізації нанесених ОСОБА_7 ударів є суперечливими та протирічать їх же показам під час слідчого експерименту.
Суттєвим на думку автора апеляційної скарги є і те, що в журналі відвідувачів Чугуївського ВП ГУНП відсутні дані щодо відвідувачів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які приймали участь як поняті у слідчому експерименті за участі свідків ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , та потерпілої ОСОБА_9 .
Крім того вказує, що судом необґрунтовано за клопотанням сторони захисту не було допитано у якості свідка понятого ОСОБА_13 .
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілої та її представника, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема:
Потерпіла ОСОБА_9 не заперечувала проти обставин звинувачення та пояснила суду, що дійсно 02.09.2015р. вона знаходилась в адміністративній будівлі ТОВ «Граківські Комбікорми» і приблизно о 15.30 год. ОСОБА_7 почав її ображати, вимагав документи, які в неї знаходились. Після отримання відмови, ОСОБА_7 правою рукою обхватив її за шию та почав душити, при цьому наніс три удари кулаком лівої руки по голові.
При цьому очевидці даної події ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , намагались вгамувати ОСОБА_7 та запобігти спричиненню потерпілій інших ушкоджень, але в цей час ОСОБА_7 вдарив кулаком лівої руки в область її обличчя, після чого кулаком правої руки один раз вдарив її в область носу.
Після цих подій до них підійшов ОСОБА_17 та зупинив вчинення ОСОБА_7 дій щодо неї. Також потерпіла зазначила, що протягом розгляду даної справи судом, ОСОБА_7 жодного разу не спробував налагодити стосунки та вибачитись за скоєне, а навпаки, використовуючи мобільний телефон демонстративно фотографує її, записує розмови з адвокатом у коридорі, чим всіляко намагається спровокувати конфлікт.
- свідченнями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду, що на момент події вона працювала економістом ТОВ «Граківські комбікорми» і 02.09.2015р. приблизно в 15.20 год., знаходячись у своєму службовому кабінеті адміністративної будівлі стала очевидцем події, як ОСОБА_7 , намагаючись забрати документи у ОСОБА_9 , схопив її за одяг з метою зупинити, в цей час, виражаючись в адресу потерпілої нецензурною лайкою, почав силою забирати у неї документи, в результаті чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перемістились в коридор приміщення, де між ними продовжувався конфлікт. Почувши гучні крики про допомогу, які надходили від ОСОБА_9 з коридору, вона одразу вибігла в коридор, разом з нею вибігли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , і побачили в коридорі боротьбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , і ОСОБА_21 здійснив спробу відтягти ОСОБА_7 від ОСОБА_9 та зупинити побиття потерпілої;
- свідченнями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_22 , які у судовому засіданні підтвердили покази ОСОБА_18 , потерпілої ОСОБА_9 . Зокрема свідок ОСОБА_12 доповнив, що в час коли ОСОБА_11 намагався запобігти побиттю ОСОБА_7 . ОСОБА_9 , той наносив удари рукою по голові потерпілій, знаходячись ззаду неї, в цей час правою рукою душив потерпілу за горло, а свідок ОСОБА_11 доповнив, що потерпіла після цих подій була значно перелякана, на її обличчі та шиї були сліди почервоніння шкіри;
- свідченнями свідка ОСОБА_17 , працюючого на момент події в ТОВ «Граківські комбікорми», що 02.09.2015р. приблизно в 15.20 год. знаходячись у своєму службовому кабінеті адміністративної будівлі даного підприємства, почув крики в коридорі, і коли вийшов з кабінету побачив як ОСОБА_7 знаходиться позаду ОСОБА_9 , тримає її рукою за шию та наносить удари в область голови, а ОСОБА_11 намагається зупинити ОСОБА_7 , відтягуючи його від потерпілої, на що він зробив ОСОБА_7 зауваження і той закінчив протиправні дії;
Покази зазначених свідків є логічними, послідовними та несуперечливими.
До того ж, очевидці події не вказують на інших осіб, які могли би бути причетними до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, а підстав для обмовлення обвинуваченого потерпілою та свідками судом не встановлено.
Посилання на суперечливості показів цих свідків, які на думку автора апеляції мають місце в частині механізму та локалізації тілесних ушкоджень які ОСОБА_7 наносив потерпілій ОСОБА_9 колегія суддів не приймає.
Відповідно до п. 15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 22 КПК України передбачено, що Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Отже, під час судового розгляду в суді першої інстанції, як сам ОСОБА_7 так і його захисник який на той час представляв його інтереси не були позбавлені можливості задавати питання свідкам та іншим допитуваним особам, з`ясовувати причини розбіжностей в їх свідченнях, які на думку сторони захисту мали місце.
Колегія суддів не приймає доводи апеляції, щодо порушення права на захист ОСОБА_7 , яке на думку автора апеляції виразилось у врученні йому повідомлення про підозру лише 30.10.2015 року, в той час як події кримінального правопорушення мали місце 02.09.2015 року, а відтак він не мав часу для підготовки захисту.
Відповідно до п. 19 ст. 3 КПК України сторонами кримінального провадження з боку захисту є підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Проте, після вручення йому підозри ОСОБА_7 відмовився давати свідчення на підставі ст. 63 Конституції України.
Під час судового розгляду ОСОБА_7 повідомив суду свою версію подій, згідно якої він потерпілій ударів не наносив, а вона отримала тілесні ушкодження внаслідок ДТП, яке мало місце перед подіями 02.09.2015 року.
Разом з тим, ця версія перевірена судом та спростована як показами потерпілої та свідків так і висновками експерта № 902-А/15 від 07.10.2015р, додаткової судово-медичної експертизи № 1002-А/15 від 20.10.2015р. та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 347-КЕ/2016 від 12.12.2016р.згідно якого не має підстав стверджувати, що вище зазначені синдроми є проявами захворювань, які мали місце у ОСОБА_9 до відомих подій, а дані з медичної карти амбулаторного хворого за період спостереження ОСОБА_9 (з 2009) не містять відомостей щодо існування в неї будь-яких хронічних захворювань до подій 02.09.2015р.

Також судом обґрунтовано відмовлено у визнанні недопустимими доказами: протоколу про проведення слідчого експерименту від 09.10.2015 р. за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколу про проведення слідчого експерименту від 09.10.2015 р. за участю свідка ОСОБА_12 , протоколу про проведення слідчого експерименту від 09.10.2015 р. за участю потерпілої ОСОБА_9 .

В ході слідчих експериментів потерпіла підтвердила та додатково повідомила про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень саме ОСОБА_7 і показала механізм їх нанесення, її показання є послідовними та такими, що не суперечать обставинам справи,

В свою чергу свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили та додатково в судовому засіданні уточнили механізм нанесення тілесних ушкоджень, а також висновків додаткової судово-медичної експертизи № 1002-А/15 від 20.10.2015р., та комісійної судово-медичної експертизи № 347-КЕ/2016 від 14.12.2016 р., оскільки відсутні підстави для визнання протоколів про проведення слідчого експерименту недопустимими доказами, при цьому сторонами у справі факт проведення слідчих експериментів не заперечується.

Правильним є і не прийняття судом у якості доказу зі сторони захисту копії з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Чугуївського ВП ГУНП у Харківський області, оскільки вказані в ньому дані щодо перебування в приміщенні Чугуївського ВП ГУНП у Харківський області 09.10.2015 р., ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спростовуються даними, що містяться в протоколах про проведення слідчого експерименту від 09.10.2015 р. за участю свідків ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , та за участю потерпілої ОСОБА_9 та фотознімками до нього, які також безпосередньо досліджені судом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зазначені фото таблиці не підписані понятими, свідками та потерпілою є необґрунтованими, оскільки фото таблиці є додатками до протоколу, а їх підпису зазначених осіб на них закон не вимагає.

Стосовно недопиту судом у якості свідка понятого ОСОБА_13 , колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначено у самій апеляційній скарзі, з ініціативою допиту зазначеного свідка виступила сторона захисту.
Відповідно до ч.2 ст. 327 КПК України прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик.
При цьому суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику, що і було зроблено судом першої інстанції.
Проте явка зазначеного свідка стороною захисту забезпечена не була.
Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині також визнаються колегією суддів необґрунтованими.
Істотних порушень кримінально-процесуального закону під час апеляційного розгляду зазначеного кримінального провадження не встановлено.
Відтак вирок суду є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 1 серпня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий-

Судді-