У Х В А Л А

"17" вересня 2018 р. Справа153/1337/18

Провадження1-кс/153/442/18-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 про арешт майна,

за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також представника ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2018 року слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 13 вересня 2018 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 на автомобілі «ГАЗ 24» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , до якого приєднав причіп д.н.з. НОМЕР_2 , який також належить ОСОБА_6 , поїхав на територію бувшої свиноферми, що розташована у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області, яка є власністю спілки співвласників майнових паїв села Довжок з метою вчинення крадіжки. ОСОБА_4 перебуваючи на території свиноферми, виявив на ній фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита, які являють собою металобрухт чорних металів. З метою реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих спонукань, помістив на причіп вказані металеві предмети після чого з місця події зник, викрадене майно привласнив та розпорядився ним на свій власний розсуд завдавши спілці співвласників майнових паїв матеріальної шкоди на суму приблизно 5000 гривень. У ході проведення огляду 13 вересня 2018 року у місті Ямпіль Вінницької області по вулиця Черняховського до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області було вилучено автомобіль «ГАЗ 24» д.н.з. НОМЕР_1 , причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказав, що автомобіль «ГАЗ 24» д.н.з. НОМЕР_1 та причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 є знаряддям вчинення злочину. Крім цього, у ході огляду до Ямпільського ВП було вилучено фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита, які являють собою металобрухт чорних металів загальною вагою 420 кг. Зазначив, що автомобіль «ГАЗ 24», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита 14.09.2018 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу. З метою належного збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на автомобіль «ГАЗ 24» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_4 ; накласти арешт на причіп д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 ; та накласти арешт на фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита, які являють собою металобрухт чорних металів загальною вагою 420 кг.

13 вересня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування та кримінальному провадженню наданий №0000269 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що підтверджується відповідним витягом.

Сторона кримінального провадження слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином письмовою розпискою від 14.09.2018, яка є у матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_4 у судовому засіданні просить суд клопотання задовольнити частково та повернути автомобіль та причіп до автомобіля його законним володільцям.

ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що вони із чоловіком ОСОБА_6 є власниками автомобіля та причепа до автомобіля. Автомобіль разом із причепом дали своєму зятеві ОСОБА_4 у зв`язку із господарськими потребами. Просить суд повернути їм із чоловіком автомобіль та причіп, так як вони є людьми похилого віку і даний транспортний засіб їм необхідний у користуванні у зв`язку із господарськими потребами, поїздками до лікарні і т.ін.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про що є довідка у матеріалах справи, яка свідчить про повідомлення останнього у телефонному режимі. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття його у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання визнав частково. Суду пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками та законними володільцями автомобіля та причепа. Дані транспортні засоби вони використовують у власних цілях у зв`язку із господарськими потребами, для поїздок до лікарні та у місто, так як вони є людьми похилого віку. Вказав, що у той день вони дали дозвіл ОСОБА_4 на користування даними транспортними засобами для того, щоб він звіз кукурудзу. Про те, що останній буде використовувати автомобіль та причіп в інших цілях вони не знали. Зазначив, що відповідно абз.2 ст.170 КПК України мають бути враховані передбачені ризики. Просить суд клопотання задовольнити частково, а саме накласти арешт на викрадені речі із корівника. Що стосується клопотання про накладення арешту на транспортні засоби, то у цій частині просить відмовити, і передати їх під зберігальні розписки власникам.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також дослідивши надані до клопотання письмові докази, прийшов до наступних висновків:

Відповідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст..1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з нормами цивільного законодавства України під володінням майна визнається наявність будь-якої речі (майна) в певної особи, яка виникає на певній правовій основі, і відповідно таке володіння захищається правом на підставі договору чи будь-якої іншої правової підстави. Фактичним володільцем є той, хто фактично володіє річчю (майном) і вважає цю річ (майно) своєю. Володіння, яке спирається на певний правовий титул (законне володіння), захищається цивільно-правовими засобами відповідно до чинного законодавства.

Із Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу загального причепа легкового д.н.з. НОМЕР_2 судом встановлено, що його власником є ОСОБА_6 .

Із Довіреності від 28 жовтня 2006 року судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є володільцями автомобіля «ГАЗ 24 » д.н.з. НОМЕР_1 .

Із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є власниками та володільцями відповідно причепа та автомобіля, а ОСОБА_4 немав жодної правової підстави для користування вищевказаним майном, лише мав дозвіл із їх мовчазної згоди на використання даних транспортних засобів 13 вересня 2018 року для перевезення сільгосппродукції.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Тому, із врахуванням вище викладеного, а також із метою не порушення та захисту прав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як власників та законних володільців, гарантованих їм Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та у зв`язку із недоведеністю стороною кримінального провадження слідчим, необхідності накладення арешту на транспортні засоби, а також не доведеністю наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, суд приходить до висновку, що у задоволені частини клопотання (накладення арешту на автомобіль та причіп) необхідно відмовити.
Що стосується вимоги про накладення арешту на фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита, які являють собою металобрухт чорних металів загальною вагою 420 кг, то суд приходить до висновку, що клопотання у цій частині підлягає до задоволення, виходячи із наступного:
Із протоколу №7 зборів членів Спілки реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Передовик» від 18.04.2013 та Протоколу №10 зборів членів Спілки реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Передовик» від 16.06.2018 судом встановлено, що власниками свиноферми, з приміщення якої викрадено металеві огорожі, металеві арматури та металеві кормові корита, є члени Спілки.
Із Постанови про визнання речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 14.09.2018, судом встановлено, що викрадені фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита, які являють собою металобрухт чорних металів загальною вагою 420 кг, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000268.
Тобто, у розумінні ст..98 КПК України є речовими доказами.
А тому, з метою виконання вимог ч.2 ст.170 КПК України, суд вважає за необхідне накласти арешт на фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита, які являють собою металобрухт чорних металів загальною вагою 420 кг.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 170, 171, 172, 173 КПК України, ст..41 Конституції України, ст..1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 про арешт майна задовольнити частково.

З метою забезпечення кримінального провадження накласти арешт на фрагменти металевих огорож, металеві арматури та металеві кормові корита, які являють собою металобрухт чорних металів загальною вагою 420 кг, які постановою від 14.09.2018 про визнання речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000269.
В іншій частині заявленого клопотання відмовити.
Роз`яснити, що у відповідності із ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
У відповідності із п.3 ч.5 ст.173 КПК України повернути:
- ОСОБА_6 , як власнику причіп загальний легковий реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як володільцям автомобіль «ГАЗ 24» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У відповідності із п.4 ч.5 ст.173 КПК України заборонити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 здійснювати будь-які дії щодо відчуження причепа загального легкового реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля «ГАЗ 24» реєстраційний номер НОМЕР_1 до вирішення питання про долю даних транспортних засобів як речових доказів у кримінальному провадженні №0000269.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .
Згідно ч.1 ст.175 КПК України копії ухвали направити слідчому для негайного виконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1