Справа № 188/1179/18
Провадження № 1-кп/188/131/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000388, яке внесено до ЄРДР «13» липня 2018 року ,

по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася: с. Новопідгородне Межівського району, Дніпропетровської області, проживає та зареєстрована : АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня, не одружена, не працює, раніше судима :

20.04.2018 року Петропавлівським районним судом за ст.

185 ч.І КК України до покарання у вигляді громадських робіт 160 годин.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачена - ОСОБА_3

Захисник - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

29 травня 2018 року до Петропавлівського МРВ з питань пробації Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції України надійшов на виконання вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2018 згідно якого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.185 КК України, ОСОБА_3 призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт.

07.06.2018 року ОСОБА_3 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання та графіком виходу на роботу до Дмитрівської сільської ради на червень 2018 року, а також попереджена, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України її буде притягнуто до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків їй загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини в період з 21.06.2018 року по 29.06.2018 року та по сьогоднішній день не з`явилася до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, для відпрацювання громадських робіт, таким чином про причину не явки нікому не повідомила, чим ухилилася від відбування громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомлена із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, присуджених їй

вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на неї обов`язків, будучи зобов`язаною додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкт відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, про що була письмово попереджена, але ігнорувала вимоги законодавства, умисно ухилялася від покладених на неї обов`язків, не відбувала громадські роботи в Дмитрівській сільській раді Петропавлівського району Дніпропетровської області, чим ухилялась від відбування покарання присуджених їй вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у вигляді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт, з них не відпрацьовано 124 години, тобто скоїла кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинене ОСОБА_3 вірно кваліфіковане за ч.2 ст. 389 КК України.

31 липня 2018 року між Прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прократури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, Прокурор Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прократури ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.2 ст.389 КК України, щодо узгодженого покарання у виді арешту строком один місяць і п`ять днів.

Сторони прийшли до згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання .

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити їй узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 прохає затвердити угоду.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним .

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої за ч.2 ст. 389 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості та відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою за участю захисника може бути укладена у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Суд вважає, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченою на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин та враховуючи щире каяття обвинуваченої, ії особу, а саме те, що вона раніше судима, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позбавлена батьківських прав щодо двох неповнолітніх дітей, та враховуючи те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості у виді одного місяця і п`ять днів арешту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази не вилучались.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання суд невбачає.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 липня 2018 року укладену між Прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 липня 2018 року, покарання, а саме:

за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді одного місяця арешту;

На підставі ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 72 КК України до обраного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2018 року і обрати ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді одного року і п`яти днів арешту.

Строк відбування покарання засудженій рахувати з моменту фактично затримання ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч.1, 5 ст.476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1