Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 499/451/18

Номер провадження: 1-кп/511/160/18

18 вересня 2018 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000028 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северинівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, працюючого по найму у приватних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 скоїв умисний злочин за наступних обставин. 16 грудня 2017 року, починаючи з 09:30 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 та своїм знайомим ОСОБА_10 , вживали на протязі дня алкогольні напої.
Приблизно о 13:00 годині ОСОБА_10 залишив місце мешкання ОСОБА_7 , та біля 16:00 години знову повернувся за вказаною адресою на своєму велосипеді «Аїст», зеленого кольору, маючи при собі бензопилу, та вони всі разом продовжили вживати алкогольні напої.
Цього ж дня, біля 18:00 години, під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_7 приревнував свою співмешканку до ОСОБА_10 , та помітно для оточуючих обурився так як останній після спільного танцю з ОСОБА_9 , поцілував її в щоку.Надалі між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої вони залишили будинок та вийшли на подвір`я. В цей же час, під час словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний намір на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_10 ..
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , непомітно для останнього, взяв до правої руки камінь, та дочекавшись поки ОСОБА_10 зайде до будинку, прослідував за ним. Після цього у приміщенні коридору, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки, небезпечні для життя та здоров`я ОСОБА_10 , наніс каменем декілька ударів в лобову область голови останнього ліворуч, від чого той впав на підлогу та помер на місці від отриманих тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, а саме: відкритої черепно-мозкової травми, (сукупністю ушкоджень, спричинених в області голови) у виглядівдавленого перелому кісток склепіння черепу, яка є небезпечною для життя в момент спричинення, отже має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Надалі усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 , з метою укриття слідів вчиненого злочину, замотав тіло ОСОБА_10 в килим червоного кольору з візерунками, погрузив на господарську тачку та вивіз під бетонний міст, що розташований на відстані 1,5 км на Схід від центру села Северинівка, та кинув тіло ОСОБА_10 в річку, а велосипед у іншому місці. Повернувшись до свого помешкання, ОСОБА_7 з цією ж метою спалив мобільний телефон та пластмасові частини бензопили, що належали загиблому.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчинені злочину за ч.1 ст.115 КК України не визнав. Суду пояснив, що загиблого знав близько трьох років та мав з ним добрі стосунки, ніяких причин вбивати останнього у нього не було. 16.12.2017 року в 12.00 годин до нього в гості приїхав ОСОБА_11 , який був у нетверезому стані, привіз 2,5 літри пива, яке вони розпивали разом до 13.00 годин. Потім ОСОБА_11 поїхав у своїх справах, але обіцяв повернутися, привезти вина та ще посидіти з ними. Біля 18.00 годин він повернувся на велосипеді зеленого кольору, привіз з собою вино, а також бензопилу, оскільки мав пиляти дерева у сусідки. По поведінці ОСОБА_12 було зрозуміло, що він полаявся з дружиною, бо остання неодноразово телефонувала йому на мобільний та з`ясовувала з ним стосунки. Потім він зізнався, що побив її, оскільки вона не дивиться за дітьми, зловживає спиртними напоями та не веде домашнє господарство. Під час вживання вина, ОСОБА_11 запропонував його співмешканці ОСОБА_9 потанцювати та спитав його дозволу. Він проти не був, так як довіряв товаришу. Під час танцю ОСОБА_11 ледве тримався на ногах, бо був добре на підпитку. Він боявся за останнього, попереджав, щоб той не впав. Після танцю ОСОБА_11 поцілував його співмешканку у щоку, після чого вона вийшла до іншої кімнати, щоб покласти дитину спати, а він вийшов у туалет на вулицю та через 1,5 2 хвилини повернувся бо почув, що плаче дитина. Коли підійшов до порогу будинку, побачив ОСОБА_12 , який вибіг з хати. На запитання, що трапилося, той не відповів, а зразу вдарив його кулаком у обличчя. Від удару він впав, втратив свідомість, а коли прийшов до тями, помітив, що ОСОБА_11 лежить біля нього лицем вниз, з розбитою головою. При цьому у дворі, крім них, нікого не було, то він подумав, що ОСОБА_11 при падінні вдарився головою об поріг і від цього також знепритомнів. Він взяв у хаті відро води та вилив на ОСОБА_12 , але той не отямився. Він дуже злякався, загорнув останнього, який не подавав ознак життя, у килим, поклав на господарську тачку разом з велосипедом та вивіз за село. Велосипед кинув у ставок біля бесідки, а тіло ОСОБА_12 тачкою підвіз до води та акуратно спустив у воду біля мосту. Килим та тачку завіз знову додому та залишив у подвір`ї. Мобільний телефон ОСОБА_12 та пластмасові частини його бензопили він кинув у пічку та спалив, а металеві частини бензопили залишив собі. Коли невдовзі після зникнення ОСОБА_12 , поліція запитувала у нього, куди той подівся, то він відповів, що останній поїхав за межі району до дівчат. Згодом, у березні 2018 року, його знову допитували працівники поліції, погрожували, що заберуть дитину, били його і він змушений був під тиском зізнатися у вбивстві ОСОБА_12 . Він дав неправдиві свідчення під час слідчого експерименту про те, що вдарив ОСОБА_12 каменем по голові у прихожій будинку від чого настала його смерть. Про те, як вивозив тіло та велосипед покійного з двору, а також як спалив його телефон та частини бензопили говорив правду. Під час слідчого експерименту йому погрожували якісь люди, котрих не видно на відеозапису. Ніяких скарг про погрози та побиття він не подавав, бо не вміє писати та читати, а адвокат ОСОБА_13 неналежним чином виконував свої обов`язки та був на слідчих діях у нетверезому стані. Також вважає, що свідок ОСОБА_9 його обмовляє, бо працівники поліції її залякали, що заберуть дитину, а вона сама стане співучасницею злочину. Просив його виправдати, бо вбивства ОСОБА_12 не вчиняв.
Потерпіла ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі у зв`язку з похилим віком, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявила, просила суд суворо покарати ОСОБА_7 (а.с.25)
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що обвинувачений є її співмешканцем, з яким вона проживає разом з 2014 року та мають спільну дитину сина ОСОБА_15 , 2016 року народження. Про обставини злочину пояснила, що 16.12.2017 року, десь до обіду, до них з ОСОБА_16 у гості на велосипеді приїхав ОСОБА_17 . Після приїзду останній повідомив, що посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_18 та запропонував випити з ним пива, на що всі погодились. Потім ОСОБА_19 запропонував ще випити та поїхав на велосипеді купити вина. Десь приблизно о 16.00 годині він повернувся на велосипеді, привіз вино та бензопилу. Повідомив, що мав пиляти дерева, але від його послуг відмовилися. Після чого всі сіли за стіл та чоловіки продовжили вживати вино, а вона з ними не пила. Потім ОСОБА_19 запросив її на танець, на що ОСОБА_20 не заперечував. Вона з ОСОБА_19 потанцювали, а коли музика закінчилася, ОСОБА_19 її поцілував у щоку. Вона подивилась на співмешканця та помітила, що тому така поведінка ОСОБА_12 не сподобалась і він спохмурнів. Після цього вона пішла до кімнати, щоб покласти дитину спати і більше не виходила. У вікно вона бачила, що ОСОБА_20 та ОСОБА_17 курять у дворі та про щось розмовляють. Потім обидва зайшли до хати і вона почула, як хтось впав. Згодом ОСОБА_21 їй сказав, що вони побилися і ОСОБА_19 більше немає, тобто сказав, що він його вбив. ОСОБА_22 наказав їй нікому не говорити про вбивство, лякав, що її також вб`є і вона буде лежати разом з ОСОБА_10 . Труп ОСОБА_19 вона не бачила і куди його дів ОСОБА_22 не знає. Також кудись зник велосипед, на якому ОСОБА_19 до них приїхав. Залишились у них вдома телефон загиблого та бензопила. Телефон та пластмасові деталі бензопили ОСОБА_22 спалив у плиті, а металеві деталі бензопили залишились в домі, а потім їх вилучили працівники поліції, коли вже знайшли тіло загиблого ОСОБА_23 . У березні 2018 року у приміщенні сільради, коли їх з ОСОБА_16 викликали на допит, їй пригрозили працівники поліції, якщо вона не буде говорити правду її звинуватять у співучасті у вбивстві, а дитину заберуть у дитбудинок. Вона злякалась і розповіла, як все було 16.12.2017 року. Наголосила на тому, що у суді вона говорить правду, нічого не боячись. Дитину у неї не відібрали і не намагались цього робити, а лише служба у справах дітей наглядає, як вона виховує сина та чи є в того необхідні речі та продукти харчування. Погрози ОСОБА_24 вона сприймала як реальні, боялася, що він її може вбити, а тому до березня 2018 року нікому не розповідала про те, що він вбив ОСОБА_12 . Також зазначила, що обвинувачений раніше дуже її ревнував та бив з цього приводу, хоча вона не давала поводів для ревнощів.
Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що добре знає обвинуваченого ОСОБА_24 та загиблого ОСОБА_12 , з якими неприязних стосунків не було. ОСОБА_26 він знає з дитинства, був його опікуном після позбавлення його батьків батьківських прав. У ОСОБА_26 ніколи не було друзів, бо він був самовпевнений, емоційний, агресивний, особливо у нетверезому стані. В стані сп`яніння він завжди провокував бійки, бив своїх кривдників, одного навіть вдарив лопатою по голові, а тому попадав у поле зору поліції. Він був хитрим та брехливим, завжди завчасно готував свої дії, міг контролювати себе та уникати відповідальності за скоєне. Вчитися в школі він не хотів, кожного дня бився з дітьми, рвав одяг та псував шкільне приладдя. Читати він не навчився, але добре вміє рахувати гроші. Останнім часом він жив зі своєю співмешканкою ОСОБА_27 та малолітнім сином у будинку, що їм виділила сільрада. Як вони жили між собою, він не знає, але допомагав їм продуктами та купував речі для дитини, гроші не давав, боявся, що вони їх проп`ють. На його думку, якби ОСОБА_20 сказав суду правду про вбивство ОСОБА_12 було б краще для нього, а так його поведінка у суді безумовно свідчить про бажання уникнути відповідальності за скоєне. Крім того пояснив, що ОСОБА_11 на відміну від ОСОБА_7 був худорлявий, невисокого зросту, ніколи ні з ким не бився та не сварився, був спокійним, урівноваженим.
Допитаний судом експерт ОСОБА_28 , підтвердив, складений ним висновок експерта №32 від30.03.2018 року, про те, що при судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 були виявлені ушкодження, а саме: забійна рана лобової області голови ліворуч, вдавлений перелом лівої частини луски лобової кістки. Будь - які інші тілесні ушкодження при судово - медичному дослідженні не виявлені. Враховуючи морфологічні особливості і розташування рани лобової області голови, а також вдавленого перелому луски лобової кістки, пошкодження могли бути спричинені від удару каменем, про що свідчать закруглені кінці рани, категорично виключивши можливість отримання вказаних у експертизі ушкоджень при падінні ОСОБА_12 «з висоти власного зросту». В зв`язку з тим, що труп знаходився тривалий час у водоймі та його органи і тканини знаходились у стані різко вираженого гниття, неможливо встановити, чи перебував загиблий у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що він запрошувався як понятий при проведенні слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_7 у присутності понятих за участю адвоката, судово-медичного експерта, добровільно відтворив обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_12 , показав, як він вдарив останнього декілька разів каменем по голові, від чого той впав та помер на місці, потім показав, куди він на господарській тачці відвіз велосипед та труп ОСОБА_12 та де саме викинув у воду спочатку велосипед, а потім, біля мосту, викинув труп. При проведенні слідчого експерименту ніхто тиску на ОСОБА_7 не вчиняв та його не залякував. Всі учасники слідчої дії внесені у протокол проведення слідчого експерименту та підписали його без жодних зауважень. Сам підозрюваний ОСОБА_7 та його адвокат також жодних зауважень, а також клопотань при проведенні слідчої дії не заявляли.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його вина в вчиненні даного злочину повністю підтверджується показами свідків обвинувачення, дослідженими та оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
Витягом з кримінального провадження №0000028 з якого вбачається, що 22.01.2018 року в ЄРДР внесено запис про злочин, що кваліфікований за ст.115 ч.1 КК України , та зазначено, що 21.01.2018 року до Іванівського ВП надійшла заява мешканки АДРЕСА_2 ОСОБА_14 про те, що її племінник ОСОБА_10 , ще 16.12.2017 року покинув своє місце мешкання: АДРЕСА_3 та по теперішній час не повернувся, його місце знаходження їй невідоме (ЖЄО №190 від 21.01.2018 року) ( а.с.55 ).
Випискою з ЄО №190 від 21.01.2018 року, згідно якої вбачається, що заявниця ОСОБА_14 повідомила, що востаннє бачила свого племінника ОСОБА_10 , який мешкав з дружиною та дітьми в АДРЕСА_2 , 16.12.2017 року, коли той приходив пиляти дрова. Прикмети: невисокий, худорлявий, темне волосся, карі очі, в області виска шрам, не має кусочка пальця на руці, був одягнений у куртку сірого кольору, джинси темного кольору, пересувався на велосипеді зеленого кольору (а.с.56).
Протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення від 21.01.2018 року, заявою від 22.01.2018 року про залучення її у якості потерпілої, постановою від 22.01.2018 року про залучення особи у якості потерпілої, ксерокопією паспорту, свідоцтва про народження загиблого, довідкою органу місцевого самоврядування, що підтверджують родинні стосунки між вказаними особами (а.с.57-64).
Рапортом о/у Іванівського ВП про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів щодо встановлення безвісти зниклого ОСОБА_10 , свідків та очевидців даного кримінального правопорушення, 12.03.2018 року встановлено мешканку АДРЕСА_1 ОСОБА_9 , яка усно повідомила, що її співмешканець ОСОБА_7 16.12.2017 року у їх домоволодінні в ході конфлікту на грунті ревнощів наніс ОСОБА_10 декілька глухих ударів, як саме вона не знає, після чого почула гучний грохот у приміщенні кухні, в подальшому ОСОБА_7 зайшов до її кімнати та пояснив, що вбив ОСОБА_10 , пригрозивши при цьому, що якщо вона будь-кому розповість про це, то він також з нею фізично розправиться. Надалі 12.03.2018 року в ході усного опитування ОСОБА_7 , дізнавшись, що його дружина все розповіла з вищевказаного приводу, також розповів аналогічну історію, зізнавшись у вчиненні ним злочину, при цьому повідомив, що тіло вбитого ним за допомогою каменя ОСОБА_10 , він закутав у килим червоного кольору, поклав на тачку та вивіз під бетонний міст, що розташований на відстані 1,5 км на схід від центра села Северинівка та скинув у річку цього ж дня, тобто 16.12.2017 року. Після чого ОСОБА_7 повідомив, що сам приведе працівників поліції та вкаже місце, де він викинув велосипед зеленого кольору, що належав ОСОБА_10 , а саме: на водоймищі на відстані 800 м на схід від центру с.Северинівка, а також тіло ОСОБА_10 , де у подальшому дійсно було виявлено велосипед та тіло. Потім ОСОБА_7 добровільно провів працівників поліції на територію своєї садиби та вказав на розібрану бензопилу, що належала ОСОБА_10 , та яка перебувала у приміщенні його будинку, при цьому показав на території своєї садиби, на якій саме тачці та в якому килимі він вивозив тіло ОСОБА_10 в день скоєння злочину (а.с.65-66).
Протоколом огляду місця події від 12.03.2018 року з фототаблицями, згідно якого було оглянуто бетонний міст, що розташований на відстані 1,5 км на схід від центру в с. Северинівка, Іванівського району Одеської області, та в ході якого ОСОБА_7 у присутності понятих вказав на місце, де він викинув тіло вбитого ним ОСОБА_10 , а також спустившись під міст вказав на тіло вбитого ним ОСОБА_10 .. На фото таблиці зображено тіло ОСОБА_10 , витягнуте з русла річки з місця, на яке вказав ОСОБА_7 , а також на фотознімку зображено череп ОСОБА_10 , а саме: праву його частину, на якій вище вуха, але ближче до потилиці, виявлено тріщину довжиною біля 1,5 см (а.с.67-73).
Протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 12.03.2018 року згідно якого потерпіла ОСОБА_14 заявила, що впізнає особу покійного, який є її рідним племінником ОСОБА_10 , за наступними ознаками: на щелепі є два металевих зуба кольору золота, на голові виділяються маленького розміру вуха, а також по одягу джинси синього кольору та сірого кольору куртка ( а.с.74-75).
Протоколом огляду місця події від 12.03.2018 року з фототаблицями, згідно якого у присутності понятих оглянуто ділянку водоймища на відстані біля 800 метрів на сході від центру с.Северинівка, де, з води біля будиночку для відпочинку з навісом, вилучено велосипед зеленого кольору, що належав ОСОБА_30 , на місцезнаходження якого вказав ОСОБА_7 (а.с.76-80).
Протоколом огляду місця події від 12.03.2018 року з фототаблицями, згідно якого у присутності понятих з дозволу господаря ОСОБА_7 оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , де виявлено купу каміння зліва від входу на територію садиби, у будинку ОСОБА_7 вказав на цеп, шину, мотор від бензопили, що є частиною бензопили, яку приніс ОСОБА_10 16.12.2017 року, виявлено господарську тачку, на якій зі слів самого ОСОБА_7 , він 16.12.2017 року вивіз тіло убитого ним ОСОБА_10 , а також килим червоного кольору з візерунками на сіні, у який був загорнутий труп вбитого (а.с.81-90).
Протоколом огляду трупа від 12.03.2018 року, де у присутності понятих оглянуто виявлений та вилучений з русла річки труп ОСОБА_10 в брудному одязі, з явними ознаками гнилості та руйнування тіла, з правої сторони черепа ближче до потилиці виявлено перелом склепіння черепу, тріщина довжиною біля 1,5 см (а.с.91-94).
Протоколами від 12.03.2018 року огляду речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження, згідно яких оглянуті, визнані речовими доказами та долучені до кримінального провадження та здані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Іванівського ВП наступні речі: шина бензопили марки «Husqvarna», двигун бензопили RU IBI43F, велосипед марки «Аїст» зеленого кольору, господарська тачка, дерев`яна палка довжиною 70 см, килим червоного кольору з візерунком, чоловічий светр чорного кольору в брудному стані, кофта синтетична на змійці сірого кольору з капюшоном у брудному стані, футболка білого кольору у брудному стані, джинси синього кольору в брудному стані, труси сірого кольору в брудному стані (а.с.119-128).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 14.03.2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_14 впізнала серед трьох велосипедів велосипед під №2 зеленого кольору марки «Аїст» без підрамника, що належав її племіннику ОСОБА_10 (т.1, а.с.140-142).

Висновком судово-медичної експертизи №32 від 30.03.2018 року з додатками, згідно якої під час дослідження трупа ОСОБА_10 , 30 років, виявлено, що останній мав тілесні ушкодження, а саме: забійну рану лобової області голови ліворуч; вдавлений перелом лівої луски лобової кістки, будь-які інші тілесні ушкодження не виявлені; дані ушкодження могли бути заподіяні при дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, що має нерівності і виступи, а також грані і ребра, що сходяться під кутом, з утворенням закругленої вершини, в місці прикладання травмуючої сили чим міг бути камінь, що має складну рельєфну поверхню, а також грані і ребра у місці сходження граней, про це свідчить характер та морфологічні особливості ушкоджень: нерівні, здерті краї і закруглені кінці рани, сполучнотканинні «містки» в глибині ран, наявність крововиливу навколо ушкоджень, наявність в краях рани піщинок і частинок сірувато-коричневого кольору, що схожі на камінчики, результати медико-криміналістичного дослідження рани. Через те, що органи та тканини трупа знаходяться у стані гниття, що зайшло далеко, з ознаками початкового руйнування органів і тканин трупа, встановити безпосередню причину смерті у момент розтину, по даним, які є у розпорядженні експертизи, не уявляється можливим. Проте, враховуючи наявність забійної рани лобової області голови, вдавленого перелому луски лобової кістки, при життєвість ушкоджень, можна думати, що смерть ОСОБА_10 могла настати в результаті черепно-мозкової травми. Відкрита черепно-мозкова травма (сукупність ушкоджень, спричинених в області голови), у вигляді вдавленого перелому кісток склепіння черепу, є небезпечними для життя, отже має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер, локалізацію, взаємне розташування і рівень розташування ушкоджень, множинність, направленість ранового каналу, морфологічні особливості перелому луски лобової кістки, переважне розташування ушкоджень на одній (передній) поверхні тіла, потерпілий був повернутий до нападаючого передньою поверхнею тіла. З моменту смерті і до моменту розтину (12.03.2018 року) пройшло близько двох місяців. Будь-які тілесні ушкодження долоневої поверхні кистей, пальців, тилу кистей, на задній поверхні передпліч, ліктьових суглобів і плечей, що спостерігаються при спробі захисту і могли б свідчити про можливу боротьбу в самозахист, при судово-медичному досліджені трупа не виявлено. У зв`язку з тим, що органи і тканини трупа знаходяться у стані різко вираженого гниття, з вираженими ознаками руйнування структур органів і тканин трупа, а також різко в вираженого впливу процесів гниття на концентрацію і динаміку алкоголю в органах і тканинах трупа, вилучення зразків крові для судово-токсикологічного дослідження, з метою наявності алкоголю у крові, на момент дослідження трупа є недоцільним і не проводилось (а.с.110-118).

Висновком судово-імунологічної експертизи №271 від 29.03.2018 року, згідно якого на килимі, вилученому в ході огляду місця події 12.03.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини (а.с.130-131).

Висновком судово-психіатричних експертів №21 від 03.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_7 на час вчинення злочину на хронічний психічний розлад не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. Виявляє психічні порушення у вигляді «Легкої розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) Однак наявна у ОСОБА_7 «Легка розумова відсталість» за глибиною та ступенем виразності на той момент, була не на стільки значима, не супроводжувалась явищами декомпенсації, не досягала психотичного рівня й не позбавляла його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, що також не позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 також не страждає хронічним психічним хворобливим розладом, іншим хворобливим психічним розладом, психічними розладами внаслідок вживання алкоголю, психоактивних речовин у вигляді алкогольної, наркотичної залежності (хронічний алкоголізм, наркоманія). Виявляє психічні порушення у вигляді «Легкої розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду). Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у слідчих та судових діях, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Судовий експерт психолог у висновку зазначив, що у ОСОБА_7 спостерігає дефект легкого ступеня інтелектуально-мнестичних функцій та рівня інтелекту. Однак рівень інтелектуального розвитку дозволяє йому розуміти протиправний характер скоєних ним дій. Зазначені особистісні особливості не знижували підконтрольність його поведінки свідомості і не визначали вчинення інкримінованого йому діяння, він міг розуміти характер своєних ним дій, міг прогнозувати їх можливі наслідки. У момент вчинення злочину ОСОБА_7 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, яке спотворює «фізіологічність» протікання психічних процесів і, тим самим, виключає можливість виникнення будь-якого юридично релевантного емоційного стану (стрес, емоційне напруження, фрустрація, фізіологічний афект), яке може мати істотний вплив на свідомість і діяльність.
В мотивувальній частині висновку зазначено, що ОСОБА_7 з приводу інкримінованого правопорушення давав ухильні (нещирі) пояснення, розповів як вдарив потерпілого каменем в область голови, «думав, що прибив, а не вбив», злякався, коли побачив, що потерпілий помер, не знав, що робити, потім завернув труп в килим, поклав на тачку разом з велосипедом, вивіз з двору, велосипед кинув у ставок, а труп з моста кинув у річку. Після того, як був виявлений труп ОСОБА_10 зізнався у вчиненому, так як взнали, що ОСОБА_11 був у нього в домі. Правильно розуміє ситуацію, що склалася, хвилюється та переживає з приводу можливого покарання (а.с.148-152).
З протоколу затримання вбачається, що 12.03.2018 року о 21.00 год. в службовому кабінеті №6 Іванівського ВП ГУНП в Одеській області слідчий затримав ОСОБА_7 за підозрою в умисному вбивстві ОСОБА_10 . Про затримання повідомлена співмешканка підозрюваного ОСОБА_9 , а також орган, уповноважений на надання безоплатної правової допомоги. Затриманий ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, під час його обшуку у присутності понятих нічого не виявлено та не вилучено, зауважень та доповнень не надходило. Копія протоколу була вручена ОСОБА_7 та адвокату ОСОБА_31 ( а.с.101-105).
При затриманні жодних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виявлено.
Судом з`ясовано, що з моменту затримання для захисту інтересів ОСОБА_7 був залучений захисник ОСОБА_32 , що підтверджується відповідними документами ордером серії ОД №169787 від 12.03.2018 року, дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 12.03.2018 року, постановами від 12.03.2018 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ( а.с.95-100).
14.03.2018 року ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. Як зазначено в ухвалі ні ОСОБА_7 , ні його захисник ОСОБА_32 проти задоволення клопотання не заперечували. Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 будь-чого очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Жодних скарг підозрюваний та його захисник слідчому судді не подавали ( а.с.132-135).
14.03.2018 року був проведений слідчий експеримент. У присутності понятих ОСОБА_7 показав на місці в с.Северинівка, Іванівського району Одеської області, як та при яких обставинах він вчини вбивство ОСОБА_10 та показав купу каміння на вході до домоволодіння, де він взяв камінь, яким вдарив ОСОБА_10 в область голови. В подальшому ОСОБА_7 показав, де саме у будинку він вдарив ОСОБА_10 в голову на грунті раптово виниклих ревнощів та де саме той впав. При цьому ОСОБА_7 показав механізм нанесення ним ударів каменем, але згадати кількість ударів не зміг, та пояснив, що вдарив не один раз. Потім ОСОБА_7 вказав місце, де він взяв господарську тачку, як завернув тіло ОСОБА_12 у килим, поклав на тачку разом з велосипедом, та яким шляхом вивіз тіло та велосипед спочатку до ставка, а потім до мосту через річку. Показав місце біля будиночку для відпочинку на березі ставка, де він втопив велосипед, а потім відвіз тіло до річки та скинув з мосту у воду, а потім з тачкою та килимом повернувся додому (а.с.143-146). Покази ОСОБА_7 на слідчому експерименті, крім протоколу зафіксовані за допомогою відео - фіксації. Відеозапис за згодою учасників судового розгляду досліджений у судовому засіданні. Судом з`ясовано, що вказана слідча дія була проведена у присутності понятих, за участю експерта ОСОБА_28 , захисника ОСОБА_33 , статиста ОСОБА_34 , при цьому, всім учасникам слідчої дії, в тому числі і ОСОБА_7 , було роз`яснено їх права та обов`язки.

Суд вважає, що протокол проведення слідчого експерименту від 14.03.2018 року з додатками до нього (ДВД) за участю підозрюваного ОСОБА_7 , проведений за участю його захисника ОСОБА_33 є допустимим доказом по справі.
Суду не надано жодного доказу про вчинення тиску на підозрюваного під час слідчого експерименту, а також про те, що захисник ОСОБА_32 перебував у нетверезому стані, в результаті чого неефективно здійснював його захист. Поведінка ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, як вбачається із відеозапису вказаної слідчої дії відтвореному у судовому засіданні, була виваженою та спокійною. Він без будь-якого примусу добровільно показував на місці обставини вчинення ним злочину 16.12.2017 року, саме умисного вбивства ОСОБА_12 , показував, де знаходилось знаряддя вчинення злочину камінь, як та куди він вивіз тіло та велосипед вбитого. Відсутність тиску на обвинуваченого під час вказаної слідчої дії підтвердили суду також експерт ОСОБА_28 та понятий ОСОБА_29 . Тому суд, вважає, що вказаний слідчий експеримент проведений без будь-яких порушень та без застосування недозволених методів до обвинуваченого.
Також суд приймає до уваги, що покази обвинуваченого під час слідчого експерименту повністю узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
ОСОБА_7 у судовому засіданні наполягав на тому, що не вбивав ОСОБА_10 , а той міг отримати пошкодження голови при падінні з висоти власного зросту на поріг будинку, де жив обвинувачений, не спростовуючи факту перебування загиблого у нього вдома безпосередньо перед його смертю та відсутністю сторонніх осіб, які могли б спричинити смертельні ушкодження ОСОБА_35 ..
Суд ретельно перевірив вказану версію обвинуваченого та зазначає, що вона не узгоджується із висновком судово-медичного експерта №32 та спростована самим експертом ОСОБА_28 при його допиті у судовому засіданні, де останній категорично виключив отримання ушкоджень голови, що спричинили смерть ОСОБА_12 при падінні з висоти «власного зросту», зазначивши що наявність закругленої рани у лобній області свідчить про те, що вона спричинена саме від удару каменем по голові,а не при падінні на поріг. Крім того, згідно пояснень ОСОБА_36 , яка чула, що обидва чоловіки зайшли до будинку, де хтось з них впав; після чого ОСОБА_7 повідомив їй, що ОСОБА_12 більше немає, оскільки він вбив останнього; та про наявність конфлікту її співмешканця з ОСОБА_10 на грунті ревнощів.
При перевірці й оцінці експертного висновку №32 від 30.03.2018 року, суд з`ясував достатність поданих експерту об`єктів дослідження, повноту відповідей на поставлені запитання та їх узгодженість з іншими фактичними даними, узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи, обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи, а також роз`яснення висновку, дані експертом у судовому засіданні.
Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У контексті даного кримінального провадження, дослідивши докази, надані як стороною обвинувачення так і захисту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 не оборонявся від протиправного насильства, не перебував у стані необхідної оборони і застосоване ним насильство до ОСОБА_12 у вигляді ударів каменем у лобову частини голови та спричинення останньому тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани лобової області голови, вдавленого перелому луски лобової кістки, при життєвість ушкоджень, в результаті чого останній від отриманих травм помер на місці, не було перевищенням меж такої оборони.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_7 , даних ним у судовому засіданні щодо непричетності його до вбивства ОСОБА_12 та вважає, що його показання є нелогічними, суперечливими та спростовуються доказами, безпосередньо дослідженими судом, тому їх до уваги не приймає і вважає захисною позицією обвинуваченого, з метою уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово зазначав, що на нього був здійснений тиск працівниками поліції до проведення слідчого експерименту з метою отримання викривальних показів, однак він жодних скарг на незаконні дії працівників поліції не подавав, а ні під час досудового розслідування, а ні під час судового розгляду. Крім того жодного клопотання стороною захисту на перевірку вказаного суду не заявлялось.
Суд, дотримуючись принципу змагальності, створивши умови для подання сторонами всіх наявних доказів, вважає, що не знайшла своє підтвердження у судовому засіданні версія обвинуваченого про здійснення тиску на нього на протязі всього розгляду кримінального провадження, тому вказане судом до уваги не приймається, оскільки є недоведеним.
Підстав для перекваліфікації його дій, а також для виправдання обвинуваченого, суд не знаходить.
Суд, повно та неупереджено з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, дійшов висновку, що вищенаведеними по справі доказами, які визнані допустимими, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені даного злочину доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь вчинення злочинного наміру, тяжкість наслідків) особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а у виправлення засудженого.
Обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою провину у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 його поведінки у судовому засіданні вбачається, що він не жалкує з приводу вчинення ним особливо тяжкого злочину, не засуджує свою поведінку та не кається.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , в контексті ст.66 КК України, суд визнає наявність у нього малолітньої дитини.
При призначенні покарання судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою раніше не судимою в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст.19 КК України є осудною особою, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 злочину, особу обвинуваченого, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання передбачену ч.1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 15.03.2018 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме на: велосипед двох колісний, рама якого пофарбована у зелений колір, металеву цепку від бензопили; металеву шину «Husgwaina» від бензопили, двигун від бензопили «Ruia 143 F»; металево-дерев`яну двох колісну тачку в ржавому стані, килим у брудному стані з візерунками у вигляді квітів розміром 192х133 см.; светр чорного кольору в брудному стані, кофту синтетичну на змійці сірого кольору з капюшоном в брудному стані, футболку білого кольору в брудному стані, джинси синього кольору в брудному стані, труси сірого кольору в брудному стані ( а.с.136-139).
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.
Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати - з 12.03.2018 року, тобто з дня фактичного затримання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 15.03.2018 року на тимчасове вилучене майно, а саме на: велосипед двох колісний, рама якого пофарбована у зелений колір, металеву цепку від бензопили; металеву шину «Husgwaina» від бензопили, двигун від бензопили «Ruia 143 F»; металево-дерев`яну двох колісну тачку в ржавому стані, килим у брудному стані з візерунками у вигляді квітів розміром 192х133 см.; светр чорного кольору в брудному стані, кофту синтетичну на змійці сірого кольору з капюшоном в брудному стані, футболку білого кольору в брудному стані, джинси синього кольору в брудному стані, труси сірого кольору в брудному стані.

Речові докази:
- велосипед двох колісний, рама якого пофарбована у зелений колір, металеву цепку від бензопили; металеву шину «Husgwaina» від бензопили, двигун від бензопили «Ruia 143 F»; після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_14 ;
- металево-дерев`яну двох колісну тачку в ржавому стані, килим у брудному стані з візерунками у вигляді квітів розміром 192х133 см, після набрання вироком законної сили повернути власнику;
светр чорного кольору в брудному стані, кофту синтетичну на змійці сірого кольору з капюшоном в брудному стані, футболку білого кольору в брудному стані, джинси синього кольору в брудному стані, труси сірого кольору в брудному стані, дерев`яну палку, довжиною 70 см., після набрання вироком законної сили - знищити.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Вирок набрав законної сили _____ ________ 2014 року
Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді
у справі за _______________,
провадження _______________
Голова Роздільнянського районного суду
Одеської області ___________________ ОСОБА_38