Справа 688/976/18
№ 1-кп/688/114/18
Вирок
Іменем України

15 травня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівці матеріали кримінального провадження №0000278 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 23 січня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

13 березня 2018 року, близько 19 год., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Опель Вектра» д.р.н. НОМЕР_3 , рухався по вул. Лісова у місті Шепетівка, де поряд із будинком №58 помітив ОСОБА_6 , який рухався по проїжджій частині даної вулиці у попутному з ним напрямку. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел вчинити відкрите викрадення майна зазначеного пішохода. Застосовуючи екстрене гальмування, ОСОБА_5 зупинив транспортний засіб з правої сторони від ОСОБА_6 та вийшов з автомобіля.

В цей час ОСОБА_6 , при спробі зійти з проїжджої частини на тротуар, зачепився за бордюр і впав на тротуар. ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом - незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов ззаду до ОСОБА_6 та умисно, правою рукою зірвав з плеча ОСОБА_6 тканеву сумку на два відділення з написом «StarDragon» чорного кольору вартістю 100грн., в якій знаходилися записник вартістю 5грн. та керівництво по експлуатації легкового автомобіля ВАЗ 21030, 210990 вартістю 10грн.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 умисно вирвав з лівої руки ОСОБА_6 мобільний телефоном марки «Nokia» моделі RM-969 (220-Dual) білого кольору, вартістю 405грн.

Після вчиненого грабежу, ОСОБА_5 майно потерпілого забрав із собою, сів у салон вищевказаного автомобіля та зник з місця події.

Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 520грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину при вищенаведених обставинах визнав частково та показав суду, що 13 березня 2018 року, близько 19год. він поїхав на автомобілі «Опель Вектра» д.р.н. НОМЕР_3 на автовокзал забрати передачу. Коли проїжджав вул.Лісовій, побачив що по проїжджій частині йшов чоловік. Коли він проїзджав поруч чоловік змінив свій рух і створив для нього аварійну ситуацію на дорозі. Коли він вийшов з автомобіля і почав наближатися до даного чоловіка, останній перечепився через бордюр і впав на коліна. Він побачив, що даний чоловік був в нетверезому стані, і впізнав у ньому знайомого, якого знав візуально. Будучи злим на потерпілого, оскільки останній створив для нього аварійну обстановку на дорозі, він зірвав з правого плеча потерпілого сумку, забрав з руки останнього мобільний телефон та повідомив, що поверне речі, коли потерпілий протверезіє та попросить у нього вибачення. Після цього, забравши речі, він сів в автомобіль поїхав у місто по своїх справах. В подальшому обвинувачений змінив свої показання, та вказав, що впізнав у потерпілому свого знайомого, а тому з метою, щоб останній не загубив свої речі чи не був пограбований особами ромської національності, він взяв речі потерпілого для збереження. Зазначив, що у нього не було корисливого мотиву щодо збагачення через майно потерпілого, оскільки майно яке він забрав у потерпілого не являє для нього цінності. Обсяг і вартість викраденого майна визнає та не оспорює.

Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних по справі та перевірених судом доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 13 березня 2018 року, в період часу з 18 до 19год., він повертався з роботи до свого місця проживання по АДРЕСА_2 , він, для того, щоб обійти каналізаційний люк вийшов на проїзну частину дороги. В цей час він почув, як біля нього зупинився автомобіль. Він спробував повернутися на тротуар, але зачепившись за бордюр впав на тротуар. В цей час він відчув, що з правого плеча у нього зірвали сумку з особистими речами, а з лівої руки вирвали мобільний телефон марки «Нокіа». Коли у нього забирали речі, то нападник щось говорив, але він не розібрав, оскільки був трохи випившим. Забравши речі, нападник сів в автомобіль і поїхав. Особу, яка забрала у нього речі він не бачив. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_7 , якому він повідомив про пограбування і вони викликали працівників поліції. Підтвердив обсяг та вартість викраденого у нього майна. На наступний день, перебуваючи у відділі поліції він дізнався, що речі у нього забрав ОСОБА_5 , який в цей же день їх повернув. Зазначив, що тілесні ушкодження він отримав внаслідок власної необережності, коли перечепившись через бордюр впав. ОСОБА_5 жодних ударів, не наносив, тілесних ушкоджень йому не завдавав. Крім того вказав, що до даних подів він знав ОСОБА_5 лише візуально, жодних відносин з ним не підтримував, і навіть, якби у нього з ОСОБА_5 були довірительні відносини, він все одно на передав би йому свої речі на збереження. При призначенні покарання ОСОБА_5 просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що 13 березня 2018 року у вечірній час він вийшов з магазину «Продукти» та повернув на вул.Лісову. В цей час почув різкий звук гальм автомобіля. Коли він вийшов на вул.Лісову, то помітив, що на дорозі стоїть автомобіль, марки Опель або Ніссан з номерними знаками НОМЕР_4 , в якому відчинена водійська дверка. Він побачив, як водій з сумкою в руках, відскочив від потерпілого, який лежав на тротуарі, сів в автомобіль та поїхав. Самої події, яким чином водій забирав речі потерпілого, він не бачив. Коли він підійшов ближче то впізнав у потерпілому свого сусіда ОСОБА_6 . Останній повідомив, що невідомий йому чоловік вирвав сумку та забрав мобільний телефон. Конкретні обставини ОСОБА_6 вказати не міг, так як останній перебував в шоковому стані, а тому він викликав працівників поліції.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 13 березня 2018 року та фото-таблиці до нього, вбачається що працівниками поліції оглянуто частину вулиці Лісової між будинками №81 та №58, зафіксовано погодні умови та стан покриття дороги. (матеріали провадження т.1 а.с.8-11).

Згідно довідок підприємця ОСОБА_8 , останнім визначено вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_6 речей, ринкову вартість яких, відповідно до діючих нормативних актів, неможливо встановити. (матеріали провадження т.1 а.с.33-34).

Відповідно до даних висновку експерта №12.1-0254:18 від 23 березня 2018 року та фото-таблиць до нього, вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону «Nokia» моделі RM-969 білого кольору, станом на 13 березня 2018 року, могла становити 405грн. 00коп. (матеріали провадження т.1 а.с.39-43).

Відповідно до даних протоколів огляду речових доказів від 14 березня 2018 року та фото-таблиць до них, вбачається що працівникам поліції оглянуто речові докази, а саме мобільний телефон «Nokia» білого кольору, чоловічу сумку чорного кольору на два відділення та двома боковими карманами з надписом «StarDragon» на металевому оздобленні, блокнот з особистими записами, та навчальний посібник по ремонту автомобіля. Вказані речові докази описані та сфотографовані. (матеріали провадження т.1 а.с.20-22, 25-28).

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертної комісії № 129 від 14 березня 2018 року у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в лобній ділянці голови, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. (матеріали провадження т.1 а.с.16).

Відповідно до даних протоколу слідчого експерименту від 27 березня 2018 року та продемонстрованого в судовому засіданні відеозаписом слідчої дії вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав, яким чином ОСОБА_5 зірвав сумку з його правого плеча та забрав мобільний телефон, який він тримав у лівій руці. Під час слідчої дії, ОСОБА_6 вказав, що він зашпортався об бордюр та впав на тротуар, а в подальшому ОСОБА_5 заволодів його речами. (матеріали провадження т.1 а.с.59-67).

Суд відхиляє твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність у нього умислу на заволодіння майном потерпілого та відсутності у нього корисливого мотиву з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 неодноразово змінював свої покази щодо своїх мотивів під час відібрання майна потерпілого. Обвинувачений вказував, що забрав майно ОСОБА_6 через те, що був злий на потерпілого, оскільки останній створив для нього аварійну обстановку на дорозі. В подальшому обвинувачений змінив свої показання, та вказав, що впізнав у потерпілому свого знайомого, а тому з метою, щоб останній не загубив свої речі чи не був пограбований особами ромської національності, він взяв речі потерпілого для збереження.

Свій мотив допомогти потерпілому, якого знав лише візуально, місце проживання якого обвинуваченому невідомо, і який створив обвинуваченому аварійну ситуацію на дорозі, ОСОБА_5 пояснити не міг. Одночасно обвинувачений, забравши речі ОСОБА_6 , не допоміг піднятися потерпілому і не запропонував останньому підвезти до домівки, а швидко залишив місце події.

Як вбачається з показань ОСОБА_6 , останній знав ОСОБА_5 лише візуально, жодних відносин з ним не підтримував, і навіть, якби у нього з ОСОБА_5 були довірительні відносини, він все одно на передав би йому свої речі на збереження.

На наявність умислу на заволодіння майном потерпілого та корисливий мотив вказують дії ОСОБА_5 , який під час пограбування, яке тривало короткий проміжок часу, різко зірвав з плеча ОСОБА_6 сумку з речами, вирвав з руки останнього мобільний телефон, та поспіхом залишив місце події. Ті обставини, що ОСОБА_5 швидко залишив місце події підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких водій автомобіля, в руках якого була сумка, відскочив від потерпілого і одразу ж сів в автомобіль та поїхав.

Відсутність в сумці ОСОБА_6 цінних речей та низька вартість мобільного телефону потерпілого не можуть свідчити про відсутність корисливого мотиву, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлював, що посягає на чужу власність, відкрито вилучає майно потерпілого, на яке він не має жодного права, передбачав спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажав завдати таку шкоду. Про те, що ОСОБА_5 не бажав повернути майно потерпілому вказує те, що до вчинення злочину, він потерпілого знав візуально, йому невідомо було адресу проживання потерпілого, а також те, що обвинувачений не вжив заходів для повернення майна потерпілому добровільно.

Вказані показання обвинуваченого суд розцінює, як пробу зменшити ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та пом`якшити відповідальність.

Суд також відхиляє твердження захисника ОСОБА_4 щодо перекваліфікації дій ОСОБА_5 з ч.2 ст.186 КК України на ст.356 КК України (самоправство) з наступних підстав.

Суспільна небезпечність злочину, передбаченого ст.356 КК України, визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

3 об`єктивної сторони злочин характеризується сукупністю таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою; в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами.

Оспорюваність таких дій означає, що інша фізична вважає їх неправомірними. Чи дійсно у винного було відповідне право, чи воно було уявним - значення не має.

Дійсне право - це право, що належить особі в силу закону, договору чи іншої підстави. Уявним (передбачуваним) є право, яке в дійсності особі не належить, але вона помилково вважає, що має на це право.

Так, під час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, останній усвідомлював, що посягає на чужу власність, відкрито вилучає майно потерпілого, на яке він не має жодного права, передбачав спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі.

Отже, жодних прав на заволодіння майном потерпілого чи відповідних правових підстав на таке майно у ОСОБА_5 не було, а тому в його діях відсутні ознаки об`єктивної строни злочину, передбаченого ст.356 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_5 його не штовхав, ударів не наносив, тілесних ушкоджень не завдавав, лише зірвав з правого плеча сумку та забрав мобільний телефон, який тримав в лівій руці. Зазначив, що тілесні ушкодження він отримав внаслідок падіння через власну необережність.

Оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження завдані саме з вини ОСОБА_5 , а потерпілий ОСОБА_6 заперечує нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, тому обставини заподіяння ОСОБА_6 насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, під час відкритого викрадення майна останнього не знайшли свого підтвердження.

Від грабежу, поєднаного з насильством, слід відрізняти так званий грабіж-ривок, при якому винний застосовує певні зусилля, щоб вирвати у потерпілого майно. У цьому випадку кваліфікація повинна бути лише за ч.1 ст.186 КК України (якщо немає інших кваліфікуючих ознак).

За таких обставин дії ОСОБА_5 слід перекваліфікувати із ч.2 ст.186 КК України на ч.1 ст.186 КК України.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності та вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом визнано добровільне відшкодування потерпілому моральної шкоди.

Зокрема, судом не може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину

ОСОБА_9 каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Основною формою прояву щирого каяття суд вважає повне визнання особою своєї вини та правдиву розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини скоєного злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Таким чином, щирого каяття в обвинуваченого щодо скоєного суд не вбачає, оскільки він змінював свої показання, приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що не сприяло встановленню судом істини, а посилання обвинуваченого та його захисника на чаткове визнання вини суд вважає формальним, оскільки ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.186 КК України, фактично не визнає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відшкодування моральної шкоди потерпілому, думку ОСОБА_6 , який просив суворо не карати обвинуваченого, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі, та приходить до висновку, що виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_5 можливе без відбування покарання і він на підставі ст.75 КК України, може бути звільнений від його відбування з випробуванням.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 протягом усього судового розгляду з`являвся за викликами суду, виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, підстав для обрання йому запобіжного заходу немає.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету 572 (п`ятсот сімдесят дві)грн. 00 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Арешт накладений на мобільний телефон «Nokia» моделі RM-969 білого кольору, відповідно до ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року скасувати.

Речові докази:

- чоловічу сумку чорного кольору на два відділення та двома боковими карманами з надписом «StarDragon» на металевому оздобленні, блокнот з особистими записами, та навчальний посібник по ремонту автомобіля, які передані на зберігання ОСОБА_6 залишити останньому як власнику;

- мобільний телефон «Nokia» моделі RM-969 білого кольору, який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_6 , як власнику;

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395,532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено,вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: