АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3117/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2018 року,
за участю:

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.05.2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , з забороною його використання, а також забороною розпоряджатися ним.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника арештованого майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчогоШевченківського районного суду міста Києва від 04.05.2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000381.

В обґрунтування дотримання строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апелянт зазначає, що про наявність оскаржуваної ухвали він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 25.05.2018 року.

Мотивуючи апеляційні вимоги, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року було зобов`язано слідчого повернути власнику ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , ключ від замка запалювання до вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , однак, після постановлення вказаної ухвали, слідчий знов звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_6 , але у іншому кримінальному провадженні, у зв`язку із цим, ухвала слідчого судді, на думку представника є незаконною та постановлена із порушенням норм кримінально - процесуального законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника та власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна та його представника, про наявність оскаржуваної ухвали, як зазначає апелянт, він дізналася лише 25.05.2018 року з Єдиного реєстру судових рішень, а апеляційна скарга подана 29.05.2018 року, тобто в межах визначених законом п`ятиденного строку.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 23.04.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України

Досудовим розслідуванням зазначено, що в невстановленому слідством місці за невстановлених слідством обставинах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення майна громадян поєднане з проникненням у житло та подальше його звернення на свою користь. При цьому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розробили план злочинних дій та розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких їм необхідно було знайти помешкання громадян в серединні якого на їх думку знаходяться цінні речі. В подальшому ОСОБА_10 за допомогою заздалегідь приготованих знарядь повинен відчинити замки вхідних дверей до вказаного помешкання та спільно з ОСОБА_11 проникати до житла. Проникнувши до житла ОСОБА_13 повинен був здійснювати пошуку наявних в помешканні грошових коштів та цінних речей.

ОСОБА_12 в свою чергу діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повинен був перебувати неподалік будинку та сприяти будь яким чином вчинененню крадіжки, зокрема слідкувати за навколишньою обстановкою та у разі появи небезпеки викриття їх злочинного умислу одразу повідомити про це ОСОБА_10 , та ОСОБА_14 .

Так, 05.01.2018 року, приблизно о 01 год., реалізуючи свій злочинний умисел та діючи згідно розподілених ролей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , використовуючи у своїх злочинних цілях автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , прибули до будинку АДРЕСА_1 .

Перебуваючи за вказаною адресою, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 відповідно до раніше розподілених ролей, усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та вони носять таємний характер зайшли до під`їзду № 1 вищевказаного будинку та піднявшись на 21 поверх підійшли до вхідних дверей кв. АДРЕСА_2 , а ОСОБА_12 відповідно до раніше розподілених злочинних ролей залишився на вулиці неподалік будинку та спостерігав за навколишньою обстановкою.

В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на особисте збагачення за рахунок чужого майна, припускаючи, що в вказаній квартирі знаходяться цінні речі, ОСОБА_10 за допомогою спеціально приготованого знаряддя відчинив вхідні двері до кв. АДРЕСА_3 та разом з ОСОБА_11 проник у житло. Після чого ОСОБА_11 діючи згідно розробленого плану злочинних дій здійснюючи пошук цінних речей у вказаній квартирі таємно викрав комп`ютер «APPLE» вартістю 50000 грн., парфуми «Carolina Herrera» вартістю 2000 грн., парфуми «Агmаnі» вартістю 1700 грн., які належить ОСОБА_15 .

Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд чим спричинили ОСОБА_15 майнову шкоду на суму 53 700 гривень

Крім того, здійснивши за попередньою змовою групою осіб таємне викрадення майна ОСОБА_15 , поєднане з проникненням до житла ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, відповідно до раніше розподілених ролей, усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та вони носять таємний характер спустилися на 20 поверх того ж будинку та підійшли до вхідних дверей кв. АДРЕСА_4 , а ОСОБА_12 відповідно до раніше розподілених злочинних ролей залишився на вулиці неподалік будинку та спостерігав за навколишньою обстановкою.

В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на особисте збагачення за рахунок чужого майна, припускаючи, що в вказаній квартирі знаходяться цінні речі, ОСОБА_10 за допомогою спеціально приготованого знаряддя відчинив вхідні двері до кв. АДРЕСА_5 та разом з ОСОБА_11 проник у житло. Після чого ОСОБА_11 діючи згідно розробленого плану злочинних дій здійснюючи пошук цінних речей у вказаній квартирі та таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_16 , а саме: «айпад» s/n F4LKH94DF193 в чохлі, вартістю 15000, ноутбук «НР» s/n CND2310RHH, з зарядним пристроєм, вартістю 6000 гривень , ноутбук «LENOVO G580» s/n СВ20683375, з сумкою та>зарядним пристроєм, вартістю 5000 гривень, наволочку на подушку бірюзового кольору з малюнками вартістю 100 гривень, зарядні пристрої «NOKIA» вартістю 50 гривень, банківську картку банку «Аваль банк», яка матеріальної цінності не становить.

Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 використовуючи автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд чим спричинили ОСОБА_16 майнову шкоду на суму 29650гривень

Таким чином, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою, групою осіб, таємно викрали майно (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, тобто своїми умисними діями вчинили кримінальні правопорушення передбачені ч. З ст. 185 КК України.

05.01.2018 року в період з 07 годин 10 хвилин до 08 годин 13 хвилин, проведено обшук за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, 68-а, автомобіля «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 з метою відшукання і вилучення речових доказів, майна здобутого злочинним шляхом, а так само виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання знарядь їх вчинення, засобів зв`язку, що використовувались в тому числі мобільних телефонів, сім-карт мобільних операторів, а також документів, комп`ютерного обладнання, цифрових носіїв інформації (USB флеш-накопичувачі, жорсткі магнітні та лазерні диски), чорнових записів які могли зберегти інформацію про скоєні кримінальні правопорушення .

В ході вищевказаного обшуку, було виявлено і вилучено, окрім іншого, автомобіль «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 ..

Постановою слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 від 23.02.2018 року, автомобіль «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000381 від 23.04.2018 року.

23.04.2018 року слідчий СУ ГК НП в м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , заборонивши його використання, а також заборонивши розпоряджатися, яке обґрунтовував необхідністю збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає передбаченим ст. 98 КПК України критеріям та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

04.05.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання було задоволено.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно - автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , з забороною його використання, а також забороною розпоряджатися ним, слідчий суддя виходив з того, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та відповідає передбаченим ст. 98 КПК України критеріям і арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів.

З таким висновком слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , слідчий та прокурор повинні були зазначити, яке відношення до вчинення кримінального правопорушення має ОСОБА_6 .

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, взагалі не вбачається будь-яких даних щодо повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000381 від 23.04.2018 року ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 185 КК України, що у свою чергу нівелює визнання належного йому автомобіля речовим доказом у провадженні та накладення на нього арешту з метою забезпечення його збереження, крім того постанова слідчого СВ управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 від 23.02.2018 року про визнання майна речовим доказом, як процесуальне рішення, винесено формально, оскільки не конкретизовано, яким саме критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України відповідає автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 .

Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження, які мають відношення до ОСОБА_6 з посиланням на відповідні докази і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Крім того, додані до клопотання слідчого матеріали не містять відомостей щодо допиту власника майна ОСОБА_6 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення за допомогою належного йому на праві власності автомобіля.

Вказане свідчить і про відсутність правових підстав для накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, на які посилається слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження вказаних обставин та ризиків приховування, передачі та відчуження вказаного майна.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, формальність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , підляга задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на належне ОСОБА_6 майно за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , заборонивши його використання, а також заборонено розпоряджатися, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Мерседес GL550» д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 чорного кольору, який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , на ОСОБА_6 , із забороною його використання, а також розпорядження, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4