Справа № 357/5026/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/792/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 18.07.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
представника колонії в режимі відеоконференції: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги засудженого, прокурора і начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 ; -

в с т а н о в и л а:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання начальника ДУ «Білоцерківська ВК № 35» про звільнення засудженого ОСОБА_9 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, відповідно до вимог ст. 81 КК України, мотивоване тим, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_9 зарекомендував себе з позитивної сторони, має добре відношення до праці, за що отримав 5 заохочень, стягнень немає. В поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_9 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2018 року у задоволенні вище зазначеного подання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_9 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки він протягом 2009-2014 років був три рази засуджений за умисні, в тому числі тяжкі злочини, відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнявся умовно-достроково та незважаючи на проявлений судом до нього гуманізм, довіру суду не виправдовував, вчиняв нові злочини. Зазначені дії засудженого ОСОБА_10 протягом тривалого часу свідчать про злочинну спрямованість його поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, а тому на думку суду першої інстанції він представляє небезпеку для суспільства, оскільки кожного разу після засудження та звільнення, знову вчиняв злочин.

В апеляційній скарзі начальник ДУ «Білоцерківська ВК № 35» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову ухвалу. якою задовольнити їх клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 та звільнити останнього від відбування покарання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та ухваленою на підставі формальних висновків суду, які не мають чіткого обґрунтування, а посилання суду при прийнятті рішення на неодноразове засудження ОСОБА_9 та відповідно звільнення від відбування покарання умовно-достроково, на його думку не може бути враховано судом під час розгляду їх клопотання, оскільки ці обставини були враховані при призначенні міри покарання за скоєний ОСОБА_9 злочин.

Адміністрація установи відбування покарань фактично виконала свої обов`язки щодо виправлення засудженого, про що свідчить позитивна динаміка змін в особистості засудженого, який за час відбування покарання, порушення вимог режиму утримання не допускав, а навпаки, сумлінною поведінкою і ставленням до праці доводив своє виправлення, за що був неодноразово заохочений.

Суд першої інстанції, на думку апелянта, залишив поза увагою ці факти, а також те, що засуджений ОСОБА_9 , 27.04.2016 року був переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, як засуджений, який став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції щодо нього скасувати, а подання начальника ДУ «Білоцерківська ВК № 35» задовольнити і звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. На думку апелянта судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а посилання суду на його неодноразове засудження та відповідно звільнення від відбування покарання умовно-достроково, на його думку не може бути враховано судом під час розгляду подання колонії, оскільки ці обставини були враховані при призначенні міри покарання за скоєний ним злочин.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника ДУ «Білоцерківська ВК №35» щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 .

На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції є незаконною у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Так, на думку прокурора, приймаючи рішення у справі суд не врахував, що засуджений ОСОБА_9 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, 08.12.2017 року був переведений із жилих приміщень колонії середнього рівня до дільниці соціальної реабілітації, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення» та до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно.

Враховуючи зазначені обставини, прокурор вважає, що до засудженого можна застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, засудженого і представників колонії, які апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_9 засуджений вироком Сквирського районного суду Київської області від 01.10.2014 року за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.03.2016 року зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 05.07.2014 року по 01.11.2014 року за ч.5 ст. 72 КК України. Початок строку відбування покарання 05.07.2014 року, кінець строку 09.03.2019 року.

Як вбачається з ухвали Березанського міського суду Київської області від 28.08.2017 року, до Березанського міського суду Київської області надходило спільне клопотання начальника ДУ «Березанська виправна колонія № 95» та голови спостережної комісії Березанського міськвиконкому про умовно-дстрокове звільнення засудженого ОСОБА_9

28.08.2017 року Березанський міський суд Київської області в задоволенні вище зазначеного клопотання відмовив (а.с. 51-54).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.10.2017 року ухвалу Березанського міського суду Київської області від 28.08.2017 року залишено без змін (а.с. 55-57).

За змістом ч.7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Суд першої інстанції не звернув на це увагу та передчасно прийняв до розгляду і розглянув повторне подання ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 від 07.05.2018 року.

Оскільки ОСОБА_9 вироком Сквирського районного суду Київської області від 01.10.2014 року засуджений за вчинення тяжкого злочину (ч.2 ст. 289 КК України) до 5 років позбавлення волі, ухвалою Березанського міського суду Київської області від 28.08.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає, що розгляд повторного клопотання з цього питання можливий після сплину 1 року з дня винесення ухвали суду про відмову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що викладенні в апеляційній скарзі вимоги підлягають задоволенню частково, а оскаржувана ухвала скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги засудженого, начальника ДУ «Білоцерківська ВК №35» і прокурора задовольнити частково.
УхвалуБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою подання державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4