ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/4398/18
№ 1-кс/201/3480/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу Голови правозахисного відділу ГО «Вільна Доля» ОСОБА_3 , члену ГО «Вільна Доля» ОСОБА_4 на постанову слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 28 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000854 від 12 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із скаргою, в якій просить вказану постанову скасувати та зобов`язати провести досконале розслідування.

В обґрунтування доводів скарги заявники посилається на те, що після скасування постанови, жодного повідомлення про поновлення розслідування, виписки з ЄРДР вони не отримували, Звертались до прокурора з клопотанням про визнання ОСОБА_4 потерпілою, але отримавши постанову про відмову у визнанні останньої потерпілою яка була оскаржена, та ухвалою судді від 16.03.2018 року скасована. Вказують на те, що вони знову отримали постанову про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий ОСОБА_5 не виконав рішення суду в порушення ст. 129 Конституції України, що підпадає під відповідальність, за ст. 382 КПК України, всупереч ст. 40, 223 КПК України не провів жодних слідчих дій.

Заявники у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду клопотання про розгляду справи без їхньої участі, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд скарги без його участі, також надав копію витягу з ЄРДР та постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення для проведення досудового розслідування від 24 квітня 2018 року, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Так, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Наявними матеріалами підтверджено, що постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 24 квітня 2018 року було винесено постанову якою постанову слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 28 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000854 від 12 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України було скасовано а кримінальне провадження № 000854 направлено до першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області для проведення досудового розслідування.

При прийнятті постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження, прокурор послався на те, шо під час досудового розслідування необхідно допитати слідчих Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальних провадженнях № 0000427, № 0000913, № 0001019 та № 0002147 щодо стану досудового розслідування; у разі необхідності вирішити питання щодо виконання інших дій, у яких виникне необхідність під час провадження досудового розслідування.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, про те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 28 березня 2018 року постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 24 квітня 2018 року було винесено постанову якою постанову слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 28 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000854 від 12 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України було скасована а кримінальне провадження № 000854 направлено до першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області для проведення досудового розслідування, таким чином слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги Голови правозахисного відділу ГО «Вільна Доля» ОСОБА_3 , члену ГО «Вільна Доля» ОСОБА_4 на постанову слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 28 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000854 від 12 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України - слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги Голови правозахисного відділу ГО «Вільна Доля» ОСОБА_3 , члену ГО «Вільна Доля» ОСОБА_4 на постанову слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 28 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000854 від 12 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1