Дата документу 18.07.2018
Справа № 334/4606/18
Провадження № 1-кс/334/1673/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2018 р слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого. У своїй скарзі ОСОБА_3 просить зробити певну дію, а саме: у кримінальному провадженні № 004297 від 07.11.2014 року перекваліфікувати з ч.4 ст.358 КК України на ч.1 ст.366 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 11.06.2018 р. ним було надано до Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області клопотання про перекваліфікацію ч. 4 ст. 358 КК України на ст. 366 КК України у кримінальному провадженні за № 0004297 ЄРДР від 07.11.2014 р.
У клопотанні він зазначив обставини та доводи відносно того, що у кримінальному провадженні за № 0004297 ЄРДР від 07.11. 2014 р., правова кваліфікація ч. 4 ст. 358 КК України встановлена з порушенням вимог Кримінального кодексу України.
«16» квітня 2013 року уповноважений співробітник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 надала до Ленінського районного суду позовну заяву щодо стягнення з нього кредитної заборгованості у розмірі 43612,97 грн. за кредитним договором № DNН4КР39570115 від 30.09.2006 року.
Зазначає, що співробітник «ПриватБанку» ОСОБА_4 внесла у позовну заяву від 16.04.2013 р. неправдиві відомості з метою отримати з нього неправомірну вигоду у розмірі 43 612,97 грн.. А саме ОСОБА_4 зазначила у позовної заяві про те, що підчас укладання кредитного договору між мною та «ПриватБанком» за № DNН4КР39570115від 30.09. 2006 року, нібито скаржник надав свою згоду Умовами «Розстрочка», про що свідчить його підпис.
Під час укладання кредитного договору між скаржником та «ПриватБанком» за № DNН4КР39570115 від 30.09.2006 року, він не підписував Умови «Розстрочка». Таким чином він не надав свою згоду з Умовами «Розстрочка». А також, не був ознайомлений з Умовами « Розстрочка».
Позовна давність, щодо стягнення з нього кредитної заборгованості за умовами кредитного договору за № DNН4КР39570115 від 30.09.2006 року сплинула 30.09.2011 р. згідно вимог ст. 257 ЦК України.
ОСОБА_4 , посилаючись на Умови «Розстрочка» які зазначила у позовної заяві від 16.04.2013 року, а саме на пункт 5,5 який передбачає строк позовної давності 5-ть років, що надав «ПриватБанку» можливості стягнути з нього через рішення Ленінського районного суд м. Запоріжжя неправомірну вигоду у розмірі 43612,97 грн..
04.02. 2014 року Апеляційний суд Запорізької області виніс рішення у яком зазначив про те, що у позовних вимогах «ПриватБанку» щодо стягнення зі скаржника кредитної заборгованості - відмовити.
14.05.2014 року Вищий спеціалізований суд України виніс ухвалу якої зазначив: 1) Касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанку» - відмовити.; 2) Рішення апеляційного суду Запорізької області від «04» лютого 2014 року залишити без змін.
Враховуючи вищевикладені обставини та доводи є всі законні підстави вважати, що службова особа «ПриватБанку» ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України Службове підроблення. Складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів - караються штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися діяльністю на строк до трьох років.
Згідно вимог ст. 220 КПК України слідчий СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_5 був зобов`язаний винести постанову та протягом трьох днів надати йому постанову відносно його клопотання від 11.06.2018 р..
На сьогоднішній день, скаржник так і не отримав від слідчого ОСОБА_5 постанову відносно його клопотання від 11.06.2018 р..
Вважає, що слідчий ОСОБА_5 проводить досудове розслідування кримінального провадження за № 0004297 в інтересах співробітника «ПриватБанку» ОСОБА_4 .. А саме, слідчий ОСОБА_5 затягує слідство та не перекваліфіковує з ч. 4 ст. 358 на ст. 366 КК України, що може свідчити про те, що в діях слідчого ОСОБА_5 є ознаки кримінального правопорушення, а саме навмисне приховування злочину з боку співробітника «ПриватБанку» ОСОБА_4 ..
Скаржник вимоги скарги підтримав та просив суд скаргу задовольнити.

Відповідно до ст. 303 КПК України, передбачено категорія рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.

Відповідно до ч.7 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені так рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно до ст..223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Отже, перекваліфікація злочину не належить до слідчих (розшукових) дій.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0004297 за ч. 4 ст. 358 КК України, 22 лютого 2018 року, ОСОБА_3 звернулась з клопотанням до Запорізької місцевої прокуратури №3, в якому просив дати вказівки слідчому СВ Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 на зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення №0004297.

24.02.2018 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 була винесена постанова, згідно з якою у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 22.02.2018 р. у кримінальному проваджені №0004297 від 07.11.2014 на зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення №0004297 було відмовлено.

Проте, скаржник не ставить перед судом питання щодо визнання бездіяльності слідчого, прокурора в частині ненадання йому вмотивованого рішення на його клопотання, а слідчий суддя не має повноважень виходити за межі вимог поданої скарги. Крім цього, ст..303 КПК України, не передбачає розгляду слідчим суддею вимог щодо зобов`язання слідчого змінити правову кваліфікацію.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, коли прокурором, слідчим відмовлено в клопотанні (або взагалі не надається відповідь), сторона кримінального провадження може звернутися до слідчого судді, проте, предметом скарги має бути оскарження рішення слідчого відповідно до вимог ст..220 КПК України

Суд, також вважає за необхідне, роз`яснити скаржнику його право, передбачене чинним КПК України, на оскарження саме процесуального документу, який повинен бути прийнятий за результатами розгляду клопотання.

Керуючись ст.ст.220,221,223,303,304,306 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1