Провадження №11-кп/792/393/18
Справа №677/450/18-к Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категоріяст.291 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на ухвалу Красилівського районного суду від 23 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Красилівського районного суду від 23 квітня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000075 від 07.02.2018 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області для усунення виявлених недоліків.

Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, мотивував своє рішення тим, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є неконкретними та неповними, зокрема, не розкриті обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, не зазначено з якою метою обвинувачений пред`явив вимогу потерпілому передати кошти, не розкрито які дії обвинувачений мав вчинити чи не вчинити та в інтересах кого.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги аргументує тим, що зазначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору суперечать вимогам законодавства. Тоді як вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акту дотримані у повному обсязі, зокрема, належним чином викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, встановлено правову кваліфікацію злочину за конкретною статтею КК України, закріплено формулювання обвинувачення.

Наголошує на тому, що суд, встановлюючи обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, доведеність його вини за пред`явленим обвинуваченням, вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання.

Зазначає апелянт і про те, що мета вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину встановлена та належним чином відображена в обвинувальному акті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню, зважаючи на наступне.

Згідно положень ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст.291 КПК України.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зазначений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 містить усі відомості, які передбачені нормою статті 291 КПК України. Зокрема, він підписаний слідчим, котрий його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання висунутого ОСОБА_7 обвинувачення. До обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) викладено чітко та зрозуміло, і сумнівів щодо їх конкретності у колегії суддів не викликає.

Наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Вказане свідчить про дотримання органом досудового розслідування вимог закону як щодо викладу фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення так і його конкретності, що виключає порушення права на захист обвинуваченого.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України, як за формою так і за змістом.

Посилання місцевого суду в оскаржуваному судовому рішенні на неповноту та недостовірність викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, неправильну оцінку, є передчасними, так як без дослідження в судовому засіданні наданих сторонами кримінального провадження доказів встановити такі обставини не можливо. До того ж положення ст.338 КПК України наділяють прокурора правом змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові обставини, а суд обов`язком розглянути висунуте обвинувачення в межах обвинувального акту.

Визначаючи основні терміни КПК, у пункті 13 частини першої статті 3 законодавець виклав загальне, незалежно від стадій кримінального провадження, поняття обвинувачення, яким є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 КПК).

Покладення на суд функції однієї зі сторін кримінального провадження є неприпустимим та таким, що суперечить засаді змагальності, передбаченій п.15 ч.1 ст.7 та ст.22 КПК України (постанова ВС від 30 травня 2018 року справа № 496/3183/14; провадження № 51-863км18).

З матеріалів справи, а саме звукозапису перебігу підготовчого судового засідання, вбачається те, що після оголошення в судовому засіданні прокурором обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , останній підтвердив зрозумілість пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував, як і власне захисник, щодо доцільності призначення судового провадження за даним обвинуваченням.

Зважаючи на наведене, підстав стверджувати що зміст обвинувачення є неконкретним і таким що порушує право на захист обвинуваченого, у судової колегії немає.

Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений уст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

За вказаних обставин доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню із призначенням розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418,419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Красилівського районного суду від 23 квітня 2018 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні за

№0000075 від 07.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження за №0000075 від 07.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в Красилівському районному суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2