УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:

прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Марковці, Бобровицького району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 02.10.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 28.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному 02.10.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 28.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань головного управління ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000064, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Як зазначається в клопотанні, відповідно до акту перевірки №841/10-36-13-09/ від 30.10.2017 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. умисно ухилився від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа підприємець зі сплатою податків на спрощеній системі оподаткування (друга група платника єдиного податку).

ФОП ОСОБА_4 в період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. відповідно до основного виду діяльності займався будівництвом та ремонтом житлових і нежитлових будівель на спрощеній системі оподаткування (друга група платника єдиного податку) шляхом сплати єдиного податку відповідно до п.291.4 ст. 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Так, ФОП ОСОБА_4 здійснював фінансово-господарську діяльність з надання послуг юридичним особам, а саме: Жукинській сільській раді (код ЄДР 4359548), ДП «Димерське лісове господарство» (код ЄДР 992036), Новосілківській сільській раді (код ЄДР 04359637), ДНЗЯС «Лелечення» (код ЄДР 20578161), які не є платниками єдиного податку, а саме будівництво та ремонт житлових і нежитлових будівель.

Відповідно п.п. 291.4.2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання фізичні особи підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування зі сплатою єдиного податку на другій групі, мають право надавати послуги, у тому числі побутові, платникам єдиного податку та/або населенню.

Крім того, відповідно до абз.9 пп.298.2.3, п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків у разі здійснення платником другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Отже, на думку прокурора, ФОП ОСОБА_4 , перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (друга група платника єдиного податку), не мав права надавати послуги юридичним особам, які не є платниками єдиного податку та відповідно отримувати від них дохід.

Отримавши дохід від юридичних осіб - неплатників єдиного податку, ФОП ОСОБА_4 в період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року, зобов`язаний був подати заяву до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про перехід на сплату інших податків і зборів, починаючи із 01.04.2015 року, визначених Податковим кодексом України, оскільки в порушення пп.291.4.2 п.291.4 ст. 291 Податкового кодексу України надавав послуги юридичним особам, які не є платниками єдиного податку.

Проте, як зазначається в клопотанні, ФОП ОСОБА_4 заяву про перехід на сплату інших податків і зборів, визначених Податковим кодексом України до органів Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не подавав, а тому ФОП ОСОБА_4 в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 рік, отримавши грошові кошти від неплатників єдиного податку, а саме: Жукинської сільської ради, ДП «Димерське лісове господарство», Новосілківської сільської ради, ДНЗЯС «Лелечення» за виконання будівельних робіт пов`язаних із ремонтом житлових та нежитлових будівель, умисно ухилився від сплати податків, а саме: єдиного податку на суму 61 764 грн.; податку на доходи фізичних осіб на суму 407 664 грн.; Єдиного соціального внеску на суму 97 894 грн.; податку на додану вартість на суму 297 122 грн.; військового збору на суму 39 080 грн.

Таким чином, як вказується в клопотанні, ФОП ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в порушення вищевказаних нормативних актів здійснював фінансово-господарську діяльність та отримував дохід від юридичних осіб на загальну суму 3 017 111 грн., в результаті чого ухилився від сплати податків на суму 903 524 грн., що є значним розміром, так як дана сума в тисячу і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

19.09.2018 в рамках досудового розслідування вказаного провадження прокурором у кримінальному провадженні підготовлено цивільний позов до суду, згідно якого прокурор просить стягнути із ОСОБА_4 заподіяну останнім матеріальну шкоду у розмірі 903 524 грн., внаслідок злочинних дій останнього.

Як зазначається в клопотанні, 20.09.2018 року ОСОБА_4 вручено повістку в порядку ст. 135 КПК України для проведення процесуальних дій до СУ ФР ГУ ДФС у Київській області. Проте на зазначену у повістці дату ОСОБА_4 не прибув. Окрім цього, ОСОБА_4 перестав відповідати на телефонні дзвінки слідчого, що, на думку прокурора, свідчить про ризик щодо ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування

На думку прокурора, в зв`язку з викладеним, та неможливістю застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді обрання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у розмірі завданих державі збитків, що складає 903 524,00 грн., і покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміни свого місця постійного проживання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись, зокрема, на необґрунтованість підозри та ризиків, розміру збитків та застави, вказаних у клопотанні, просили не обирати жодний запобіжний захід. Сторона захисту також вказала на стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, зокрема, наявність у нього родини, постійного місця проживання та роботи.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя доходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, виходячи з вимог чинного кримінального процесуального законодавства, рішень Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з цього розуміння обґрунтованості підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_4 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, що підтверджується зібраними по справі матеріалами, зокрема висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1659/18-45, висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи № 15920/18-72.

Щодо заявлених у клопотанні ризиків, то слідчий суддя вважає доведеним прокурором ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає необхідним при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , крім вищевказаного, врахувати міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання і роботи, його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до чч.1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вже зазначалося, слідчий суддя вважає доведеним прокурором наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, а також ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж застава.

Як передбачено ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного cлідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись стст.176-179, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Марковці, Бобровицького району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком на два місяці, до 09.12.2018 р. включно, обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміни свого місця постійного проживання.

Повідомити підозрюваному письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1