Справа № 405/7850/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0011930 від 23.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кропивницький, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 року за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

22.10.2017 року близько 21:00 год., точного часу під час досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебувавав на перехресті вул.Тарковського та вул.В.Чміленка, що в м.Кропивницький, та спілкувався з потерпілим ОСОБА_6 , у якого бачив мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, реалізовуючи який, діючи повторно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, під час розмови з ОСОБА_6 шляхом обману, а саме під приводом здійснення дзвінка попросив у нього мобільний телефон марки «Huawei Y3 2017 CRO-U00», золотистого кольору, вартістю 1860 гривень. В свою чергу, ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1860 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що увечері 22.10.2017 року спілкувався з ОСОБА_6 на перехресті вул.Тарковського та вул.В.Чміленка, що в м. Кропивницький. У ОСОБА_6 побачив мобільний телефон марки «Huawei Y3 2017 CRO-U00». Маючи намір заволодіти телефоном, під приводом здійснення телефонного дзвінка, взяв вказаний мобільний у потерпілого, після чого зник. Мобільний телефон ОСОБА_6 не повернув, продав його.

У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутності будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку прокурора, який не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, а потерпілий ОСОБА_6 не має до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ним не оспорюється та роз`яснив учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_5 фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та вину у їх скоєнні, суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, утриманців не має, неофіційно працює на авто мийці «Авто няня», на обліку в та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває. З 2006 року перебуває в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» під наглядом з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання кабіноїдів, трамадолу, раніше судимий.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним сектором Кропивницького міського відділу з питань пробації Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України поведінка ОСОБА_5 відповідає загальноприйнятим нормам суспільства. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого не показали високого ризику небезпеки для суспільства, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, а тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання без позбавлення або обмеження волі.

Обставиною, пом`якшуючою покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно небезпечного діяння та беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати підлягають стягненню на користь держави із ОСОБА_5 в сумі 395,48 грн.
Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ гривень.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Huawei Y3 2017 CRO-U00», золотистого кольору та чохол чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_6 залишити останньому як йому належний.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 395,48 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7