Справа №568/292/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2018 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000043 від 03.02.2018 року, угоду про примирення потерпілого з підозрюваним від 31.03.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жовтневе Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта повна загальна середня, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, на утриманні непрацездатних осіб немає, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та угоду про примирення потерпілого з підозрюваним від 31.03.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Жовтневе Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2018 року в обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 проїжджали по території недіючої ферми, що в селі Нова Пляшева Радивилівського району Рівненської області вулиця Першотравнева, де помітили металевий лоток від гноєтранспортера. Саме у цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на збагачення, шляхом крадіжки вищезазначеного металевого лотка від гноєтранспортера.

В подальшому, 02.02.2018 року у вечірню пору доби ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , повернулися на територію недіючої ферми на гужовій підводі ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника майна, а також переконавшись в тому, що їхні неправомірні дії не будуть поміченими іншими сторонніми особами, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно, за допомогою фізичної сили навантажили металевий лоток від гноєтранспортера на гужову підводу ОСОБА_4 .

Заволодівши шляхом вільного доступу металевим лотком від гноєтранспортера, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули місце події.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привласнили та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяли матеріальну шкоду співвласникам майнових паїв, що знаходяться в цілісному майновому комплексі колишніх членів реорганізованої АФ «1 Травня» Радивилівського району Рівненської області, в особі уповноваженої особи ОСОБА_6 , на загальну суму 3825 гривень (заключення з оцінки рухомого майна від 20.02.2018 року).

Також судом встановлено, що 01.02.2018 року в обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 проїжджали по території недіючої ферми, що в селі Нова Пляшева Радивилівського району Рівненської області вулиця Першотравнева, де помітили металевий лоток від гноєтранспортера. Саме у цей момент у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник умисел на збагачення, шляхом крадіжки вищезазначеного металевого лотка від гноєтранспортера.

В подальшому, 02.02.2018 року у вечірню пору доби ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , повернулися на територію недіючої ферми на гужові підводі ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника майна, а також переконавшись в тому, що їхні неправомірні дії не будуть поміченими іншими сторонніми особами, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно, за допомогою фізичної сили навантажили металевий лоток від гноєтранспортера на гужову підводу ОСОБА_4 .

Заволодівши шляхом вільного доступу металевим лотком від гноєтранспортера, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покинули місце події.

Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 привласнили та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяли матеріальну шкоду співвласникам майнових паїв, що знаходяться в цілісному майновому комплексі колишніх членів реорганізованої АФ «1 Травня» Радивилівського району Рівненської області, в особі уповноваженої особи ОСОБА_6 , на загальну суму 3825 гривень (заключення з оцінки рухомого майна від 20.02.2018 року).

31.03.2018 року представник потерпілого ОСОБА_6 від свого імені з одного боку та підозрюваний у цьому провадженні за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в місті Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.13-16).

Відповідно до змісту укладеної угоди, 22.02.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, - крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб (а.с.13-16).

В угоді про примирення від 31.03.2018 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, його активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення ним нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення. Спричинена шкода представнику потерпілого ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого майна (а.с.13-16).

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються на звільнення від відбування покарання із випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, із застосуванням обмежень, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просить укладену угоду про примирення з потерпілим від 31.03.2018 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , укладення угоди про примирення з представником потерпілого ОСОБА_6 з його сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно нього примусу чи насильства. Також, ОСОБА_4 пояснив суду, що він цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують і він має право мовчати і даний факт немає для суда жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між ним та потерпілим, передбачені ст.473 КПК України та розуміє характер інкримінованого йому обвинувачення та узгодженого виду покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 просить суд затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення, вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з підозрюваним, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в представника потерпілого та обвинуваченого повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і підозрюваним.

31.03.2018 року представник потерпілого ОСОБА_6 від свого імені з одного боку та підозрюваний у цьому провадженні за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, КПК України в місті Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.17-20).

Відповідно до змісту укладеної угоди, 22.02.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб (а.с.17-20).

В угоді про примирення від 31.03.2018 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, його активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення ним нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_5 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення. Спричинена шкода представнику потерпілого ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого майна (а.с.17-20).

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються на звільнення від відбування покарання із випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, із застосуванням обмежень, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просить укладену угоду про примирення з потерпілим від 31.03.2018 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_5 , укладення угоди про примирення з представником потерпілого ОСОБА_6 з його сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно нього примусу чи насильства. Також, ОСОБА_5 пояснив суду, що він цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують і він має право мовчати і даний факт немає для суда жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між ним та потерпілим, передбачені ст.473 КПК України та розуміє характер інкримінованого йому обвинувачення та узгодженого виду покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 просить суд затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з підозрюваним, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в представника потерпілого та обвинувачених повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 . ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і підозрюваними з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Угоди про примирення за змістом укладені відповідно до ст.471 КПК України і мають усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду підозрюваних та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинувачених в разі її невиконання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Представнику потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоди сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладених угод також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угод також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченими узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, є юридично вірною.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.

Речовими доказами по справі визнано металевий лоток від гноєтранспортера, який під розписку передано ОСОБА_6 (а.с.6).

Згідно з п.5 ч.9 ст.100 КПК України, майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертається власникам (законним володільцям).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31.03.2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про примирення від 31.03.2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. ст.75,76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме металевий лоток від гноєтранспортера на загальну суму 3825 гривень 00 копійок, повернути представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1