Номер провадження: 11-кп/785/681/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі матеріали кримінального провадження №0001059 від 09.02.2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тарутинського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, який до тримання під вартою проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.07.2010 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -

встановив:

оскаржуваним вироком суду обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.06.2015 року до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто з 02.06.2015 року. Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін. Вирішено питання про речові докази та задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 26500 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.
Згідно з оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним за те, що 08 лютого 2015 року, близько о 18 годині, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в результаті раптово виникненого умислу, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном, ОСОБА_8 завдав їй декілька ударів рукою в обличчя, внаслідок чого, остання втратила свідомість та отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості а саме закриту черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку середнього ступеню, яка ускладнена розвитком периферичного порізу правого лицевого нерву; численні синці обличчя, повік очей, крововилив під коньюктиви обох очей; контузія правого яблука ока; крововилив в порожнину стекловидного тіла правого яблука ока, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком більше 21 доби. Після чого, ОСОБА_7 заволодів належним потерпілій майном, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 500 грн., золотою каблучкою, вартістю 3 000 грн., ноутбуком марки «Асеr», вартістю 3000 грн., та грошовими коштами у сумі 500 гривень, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_8 на суму 7000 (сім тисяч) гривень.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині задоволення цивільного позову потерпілої.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв клопотання про участь в судовому засіданні апеляційного суду, а тому у відповідності до положень ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний розгляд проведено за його відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок та призначити новий розгляд в районному суді, посилаючись на допущені судом істотні порушення вимог КПК України, зокрема зазначив на те, що судом не було проведено підготовчого судового засідання, що свідчить про недотримання судом вимог КПК України та унеможливлювало розгляд обвинувального акту та ухвалення вироку; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку районного суду в частині вирішення цивільного позову, а саме стягнення з нього на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальної шкоди у розмірі 26500 гривень та моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, посилаючись на те, що йому не зрозуміло у зв`язку з чим він має сплачувати на користь потерпілої зазначені кошти. Інших доводів щодо незаконності прийнятого районним судом рішення в частині вирішення цивільного позову, цивільним відповідачем в апеляційній скарзі не наведено.
У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого та переглянути судове рішення суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини, які були встановлені при апеляційному розгляді.

Перевіривши матеріали кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що доводи прокурора знайшли своє підтвердження, оскільки колегією суддів були встановлені істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ч. 1 ст. 314 КПК України передбачають, що після отримання обвинувального акту, суд не пізніше 5 днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання в судовому провадженні у суді першої інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Положення ч. 2 ст. 314 КПК України регламентують, що саме в підготовчому судовому засіданні, після виконання вимог ст.ст. 342-345 КПК України, судом з`ясовується думка учасників судового провадження щодо наявності чи відсутності перешкод для призначення судового розгляду, а за результатами обговорення цього питання суд приймає одне з передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України рішень та виконує вимоги ст. 317 КПК України, які забезпечують права учасників судового провадження, та зокрема право обвинуваченого на захист.

Згідно матеріалів кримінального провадження після скасування ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.10.2016 року вироку Приморського районного суду м. Одеси від 25.12.2015 року, підготовче судове засідання з розгляду вказаного кримінального провадження не призначалося та не проводилося, що підтверджується відсутністю в матеріалах кримінального провадження ухвали суду постановленої за результатами проведеного підготовчого засідання, журналу підготовчого судового засідання та звукозапису фіксації судового процесу.

Таким чином, районний суд, без проведення підготовчого судового засідання, в порушення вимог ст.ст. 314, 315, 316, 317 КПК України, без призначення судового розгляду обвинувального акту, провід судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та ухвалив оскаржуваний вирок.

Таким чином, ігнорування судом першої інстанції положень Глави 27 Розділу IV КПК України («Підготовче провадження»), свідчить про невиконання судом положень кримінально-процесуального законодавства України, які регламентують загальні засади кримінального судочинства та загальні засади кримінального провадження.

Зокрема положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

З огляду на положення ст.ст. 7, 9 КПК України, з урахуванням відсутності по даному кримінальному провадженні підготовчого судового засідання, як стадії кримінального процесу та того факту, що судовий розгляд не призначався судом першої інстанції у встановленому законом порядку, колегія суддів вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

Вказані порушення, шляхом позбавлення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання процедури судочинства, взагалі перешкоджали розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_7 по суті та унеможливлювали ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, які у відповідності до положень ч. 1 ст. 412 КПК України визнаються апеляційним судом істотними.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції є істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

З огляду на те, що при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції була відсутня одна із стадій кримінального процесу, вказане порушення з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 415 КПК України, визнається апеляційним судом істотним, та тягне за собою скасування вироку та призначення нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог ст. 314 КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені при апеляційному розгляді та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог КПК України, провести підготовче провадження у відповідності до вимог Глави 27 Розділу IV КПК України та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року в кримінальному провадженні №0001059 від 09.02.2018 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст.187 КК України скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4