Справа № 521/7521/17
Пр-ня по справі № 1кп/521/535/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представників потерпілої, адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника, адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09 червня 2016 року приблизно о 05 годині водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW 530і» д.н. НОМЕР_1 здійснюючи рух зі швидкістю 123… 160 км/год по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Мечникова з боку вул. Старопортофранківська в напрямку вул. Прохорівська в м. Одесі, в порушення вимог п. п. 2.3 б, 2.5, 12.1, 12.4 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, уважним не був, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкував, грубо знехтував швидкісним режимом встановленим в межах населених пунктів (не більше 60 км/год) та при проїзді перехрестя вул. Мечникова вул. Розумовська Прохорівський сквер, не впорався з керуванням в результаті чого скоїв виїзд свого автомобіля на лівий тротуар та ліве узбіччя по ходу свого руху, де скоїв зіткнення на стовп ЛЕП та придорожні дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири транспортного засобу «BMW 530і» д.н. НОМЕР_1 отримала тілесні ушкодження, а саме:

Потерпіла ОСОБА_4 у вигляді закритий вивих голівки правої стегнової кістки, садно спинки носа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

Потерпіла ОСОБА_9 у вигляді закритий перелом верхньої третини та хірургічної шийки лівої плечової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

Потерпіла ОСОБА_10 у вигляді забійна рана лобної області, вдавлений осколковий перелом лобної кістки з переходом на основу черепу, черепно-мозкова травма в формі забою мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_7 порушив п.п. 2.3 б, 2.5, 12.1, 12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, якими встановлено:

п. 2.3 «б» «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.5 «Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин».

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»;

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що в ніч з 08.06.2016 року на 09.06.2016 року він відпочивав в одному з кафе в центральній частині м. Одеси. 09.06.2016 року приблизно о 05 годині він разом зі знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 повертались додому на транспортному засобі, який належав ОСОБА_7 рухаючись по вул. Мечникова зі сторони вул. Старопортофранківській в напрямку вул. Прохорівська в м. Одесі приблизно зі швидкістю 120 км/год., його транспортний засіб підкинуло на нерівній дорозі, в результаті чого він не впорався з керуванням та допустив виїзд транспортного засобу на ліве узбіччя де скоїв зіткнення з стовпом ЛЕП та придорожніми деревами. Після дорожньо-транспортної пригоди він втратив свідомість. Прийшов до тями в лікарні. Всім потерпілим відшкодував завдану шкоду в повному обсязі.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та потерпілими обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжке та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За місцем мешкання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є вчинення злочину у перше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди всім потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилась у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_7 проживає спільно з дружиною та батьками пенсійного віку. Дітей не має. Раніше судимих в сім`ї не має. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував. Має середню спеціальну освіту. Офіційно не працює. Водійський стаж на час події правопорушення становив 10 років.
Таким чином неуважність, недбалість, значне перевищення швидкості у населеному пункті, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння тяжкого необережного злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду, та спосіб і обстановка вчинення необережного злочину свідчать, що ОСОБА_7 не є особою суспільно небезпечною.

При призначені покарання суд враховує окрім обставин що пом`якшує покарання заяву потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якої остання просить не призначати покарання обвинуваченому пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статті, зв`язане з позбавленням волі, однак відповідно до ст. 75 КК України, із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки суд вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Суд також вважає за необхідне призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначення вказаних покарань (основного та додаткового), буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного необережного злочину, його обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речовий доказ по провадженню: транспортний засіб «BMW 530і» д.н. НОМЕР_1 залишити у ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість ) гривень 10 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1