Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7806/17
Провадження № 1-в/490/71/2018
У Х В А Л А

06 червня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому у засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, призначеного йому вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 02 серпня 2016 року в зв`язку з закінченням іспитового строку, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

08 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про його звільнення від відбуття від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, призначеного йому вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 02 серпня 2016 року в зв`язку з закінченням іспитового строку.

У клопотанні зазначив, що вказаним вироком ухвалювалось про його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком; наразі встановлений іспитовий строк сплинув.

Під час судового розгляду засуджений заявлене ним клопотання підтримував.

Представники Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації у суді вказували, що ОСОБА_4 на обліку в цьому органі не перебуває та ніколи не перебував, наразі іспитовий строк сплинув.

За такого, як стверджували представники цього органу, в органу виконання покарань немає підстав ані - для взяття засудженого на облік, ані - для вирішення питання про направлення клопотання про його звільнення від відбування покарання або про направлення його до місць позбавлення волі.

Прокурор під час судового розгляду цього клопотання вказував про те, що законні приводи для розгляду питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання є відсутніми.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 02 серпня 2016 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину. передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України та йому призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Цим же вироком ухвалювалось про його звільнення від відбування покарання у разі, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Цей вирок 02 вересня 2016 року Чугуївським міським судом Харківської області був направлений для виконання та контролю за поведінкою засудженого до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира вказаної військової частини № 190 від 06 вересня 2016 року ОСОБА_4 був виключений зі списків особового складу та звільнений зі Збройних Сил України.

При цьому вирок не був ані - повернутим до суду, ані - направленим до відповідного органу кримінально-виконавчої інспекції.

З того часу на обліку у будь-якому з органів кримінально-виконавчої інспекції або органів з питань виконання кримінальних покарань та пробації засуджений не перебував, контроль за його поведінкою жоден орган не здійснював, покладені на нього вироком суду обов`язки, зокрема - періодично з`являтись на реєстрацію та повідомляти компетентні органи про зміну місця свого проживання - засуджений не виконував.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до статті 78 Кримінального Кодексу України

-після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;
-якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Таке доводить, що питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання вирішується судом на підставі не самого тільки факту сплинення іспитового строку, але - також в залежності від інших обставин, зокрема - від того. чи виконав він покладені на нього обов`язки.

При цьому відповідно до частини 3 статті 76 Кримінального Кодексу України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Й відповідно до цього частина 1 статті 539 Кримінального Процесуального Кодексу України у сукупності із нормами глави 26 Кримінально-виконавчого Кодексу України вказують про те, що приводом для вирішення питання про звільнення осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є саме подання уповноваженого органу з питань пробації.

В цьому ж випадку таке подання є відсутнім.

За такого в суду є відсутніми як передбачений законом привід для розгляду питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, так й передбачені законом підстави для такого звільнення, а саме - відомості, отримані від компетентного органу, щодо виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків.

Засудженому роз`яснювалось право надати відповідні відомості від уповноваженого органу з питань пробації, але такі відомості він не надав; орган з питань пробації стверджує, що такі відомості в нього відсутні.

Отже, у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 536, 539, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про його звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =