Провадження № 1-в/344/146/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника ОПНЛ № 3 ОСОБА_5

особи щодо якої застосовано

примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6

законний представник ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 про зміну примусових заходів медичного характеру з примусового лікування в психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр обласної психоневрологічної лікарні №3 звернувся із заявою про заміну ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Заява вмотивована тим, що ОСОБА_6 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.09.2017 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалами Івано-Франківського міського суду продовжувалось застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на шість місяців. Враховуючи, що протягом тривалого часу лікування стан хворого покращився, стабілізувався на задовільному рівні, продуктивна психотична шизофренічна симптоматика повністю подавлена ліками, в мисленні достатньо послідовний. Залишена помірна шизофренічна дефектна симптоматика у вигляді емоційно-вольового зниження небезпеки для оточуючих не становить. До свого стану і вчинення злочину став критичним. В такому стані та в разі постійного лікування ОСОБА_6 не становить небезпеки для оточуючих. У зв`язку з наведеним комісія лікарів прийшла до висновку про те, що ОСОБА_6 необхідно змінити примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в районного психіатра.

В судовому засіданні представник обласної психоневрологічної лікарні №3 заяву підтримав з підстав викладених в заяві, просив її задовольнити. Також зазначив, що ОСОБА_6 зможе лікуватися амбулаторно, його стан стабільний.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, вважає, що ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом, вважає заяву передчасною, просив відмовити в задоволенні даної заяви.

Захисник в судовому засіданні заяву лікаря підтримала.

ОСОБА_6 та його законний представник зазначили на необхідності задоволення заяви лікаря-психіатра, запевнили суд, що хворий буде сумлінно приймати ліки.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.09.2017 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. В подальшому відповідно до ухвал Івано-Франківського міського суду вирішувалось питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у виді примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі зі звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, до якого додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Таким чином, відповідно до досліджених матеріалів справи, вимог ст.ст.92-95 КК судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє психічним розладом - параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг, параноїчний синдром на фоні помірно вираженого емоційно-вольового дефекту по змішаному типу, у зв`язку з чим останній вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.296 КК України і щодо нього судом було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 6/18 від 04.09.2018 року, вбачається, що в результаті лікування психічний стан хворого стабілізувався на задовільному рівні, продуктивна психотична шизофренічна симптоматика повністю подавлена ліками. Залишилась дефектна шизофренічна симптоматика у вигляді помірного вираженого емоційно-вольового зниження. Таким чином, належних обґрунтувань та наведення відповідних мотивацій щодо необхідності зміни таких примусових заходів та призначення ОСОБА_6 саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, як того вимагає ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, з даного висновку лікарів не вбачається.

За таких обставин, беручи до уваги вищенаведені обставини, зважаючи на психічне захворювання ОСОБА_6 , дані про особу ОСОБА_6 , який з 1994 року проходить лікування по психічному захворюванню, а також те, що він раніше порушував режим лікування, ліки не приймав, а мама-опікун не слідкувала за його лікуванням, враховуючи всі конкретні обставини провадження, для лікування та стабілізації психічного стану якого необхідно тривалий час, те, що останній на даний час продовжує хворіти на психічне захворювання, суд вважає, що з метою запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь слід відмовити у задоволенні даної заяви, оскільки визначених законом підстав для зміни ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру - на даний час немає.

За таких обставин, у задоволенні заяви обласної психоневрологічної лікарні №3 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги - слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 92-95 КК України, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви обласної психоневрологічної лікарні №3 про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1