ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/522/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002657 від 09.03.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-29.12.2003 р. Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 р. 6 міс. позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75,76 КК України на іспитовий строк 3 роки;
-21.08.2004 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75,76 КК України на іспитовий строк 3 роки;
-05.12.2005 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309 із застосуванням ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
-28.04.2011 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, із затосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 05.01.2016 р. з Білоцерківської ВК № 35 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2017, приблизно о 07 годині 47 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 152-А, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, яке перебуває на балансі «АТБ-маркет». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за вище вказаною адресою, у торговій залі вище вказаного магазину, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав - ікру «Парамушир лососева зерниста червона ж/б» 120 г, вартістю 1 шт. - 126 грн. 33 коп. (без ПДВ) в кількості 2 шт., загальною вартістю 252 грн. 66 коп. (без ПДВ), які поклав до своєї правої кишені чорної куртки, в яку останній був одягнений, та направився до кас, пройшовши касову зону, намагався покинути приміщення магазину «АТБ-маркет», але не довів свій злочинний умисел до кінця, так як був зупинений працівниками вищезазначеного магазину.
Таким чином, ОСОБА_6 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 08.03.2017, приблизно о 07 годині 47 хвилин, перебуваючи в магазині «АТБ-маркет», за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 152-А, він взяв з полиць дві банки ікри червоної «Парамушир», які сховав до кишені куртки, після чого пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за вказаний товар, проте на виході з магазину був зупинений охоронцями.
Вартості вилученого майна обвинувачений не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, який є умисним некорисливим злочином, та який не утворює повторність із вчиненим обвинуваченим злочином, передбаченим ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за скоєння переважно умисних корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, 2011 р.н.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої злочином, яка усунена внаслідок повернення викраденого майна, позицію представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі. Більш м`яке покарання з урахуванням наведених обставин та характеристики особи обвинуваченого на думку суду не буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Обговорюючи клопотання обвинуваченого про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 р.», судом враховуються положення п.в) ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 р., відповідно до яких: амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії. Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше двічі судимий за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що виключає можливість застосування до ОСОБА_6 амністії, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про застосування амністії.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 1 / один/ рік та 6 / шість/ місяців позбавлення волі.

Строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання даного вироку.

Речові докази:
- дві банки ікри «Парамушир лососева зерниста червона ж/б» 120 г., які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 повернути за належністю ТОВ «АТБ-маркет»;
- компакт-диск залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1