Вирок

Іменем України

26.06.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувального акта, долученого до нього реєстру та матеріалів досудового розслідування, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000747 від 07.03.2017 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє: 14 березня 2018 року Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4

Учасники судового провадження:
Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпіла сторона: Товариство з обмеженою відповідальністю
ТзОВ «Деревляни» - представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000747 від 07.03.2017 року, поступили до Франківського районного суду м. Львова 13 квітня 2017 року та передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст.. 35 КПК України та на підставі Розпорядження керівника апарату суду № 18/р від 03 березня 2018 року.
Відповідно до ухвали судді від 14 березня 2018 року призначено підготовче судове засідання, а згідно з ухвалою від 07 травня 2018 року судове засідання.
В черговому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про розгляд справи з урахуванням вимог, передбачених ст. 474 КПК України, надавши суду угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим 26 червня 2018 року.
Згідно оголошеного прокурором в судовому засіданні обвинувального акта та формулювання обвинувачення викладеного в описовій та мотивувальній частинах угоди про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим та прокурором, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 25.02.2017 близько 18.12 год. маючи умисел на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в приміщенні магазину ТзОВ «Деревляни», що по вул. Науковій, 16 у м. Львові він, ОСОБА_3 взяв з прилавку блок сигарет торгової марки «Вінстон», не оплатив за нього гроші та, незважаючи на звернення до нього продавця здійснити оплату, вийшов за межі магазину з неоплаченим товаром, чим завдав потерпілій стороні матеріальної шкоди на загальну суму 174 (сто сімдесят чотири) грн.. , 40 коп.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового слідства та процесуальним прокурором кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
Відповідно до угоди, ОСОБА_3 визнав, що незаконно заволодів блоком сигарет «Вінстон» , їх оплати не здійснив, не зважаючи на те, що йому зробили зауваження охоронці.
Судом також встановлено, що згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 14 березня 2018 року, ОСОБА_3 засуджений до 1 ( одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України за кримінальне правопорушення, яке вчинив 05 січня 2017 року, тобто раніше кримінального правопорушення, що є предметом розгляду у даному судовому засіданні.

За умовами угоди, сторони дійшли згоди, щодо кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК Українита обрання покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки 6 (шість) місяців.

Сторони також дійшли згоди, що остаточна міра покарання повинна бути визначена з урахуванням покарання призначеного попереднім вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у вигляді 4 (чотири ) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні клопотала про затвердження угоди про визнання винуватості, надавши суду докази у підтвердження вини обвинуваченого, а останній повністю погодився з ними.

Адвокат в судовому засіданні затвердження угоди підтримав додатково підтвердивши факт розуміння його підзахисним наслідків та умов її укладення.

Суд приймає до уваги, що при укладенні угоди про визнання винуватості , сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані на особу та її щире каяття у вчиненому. При цьому, суд зважає, що у повній мірі роз`яснив сторонам їх виключне право, у даному випадку, щодо визначення міри покарання, одночасно переконавшись, що сторони вважають таку спів розмірною. Суд також приймає до уваги, що міра покарання яка погоджена сторонами визначена в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом з`ясовано, прокурором підтверджено, а обвинуваченим та його захисником визнається, що вони цілком розуміють права передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.. 473 КПК України. Також сторони підтвердили розуміння ними наслідків укладення угоди про визнання винуватості..

За даних обставин, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання вини ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України. При цьому, суд приймає до уваги долучені до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які підтверджують правомірність реєстрації кримінального провадження відносно ОСОБА_3 . Суд також враховує визначену сторонами в угоді міру покарання та зважаючи на волевиявлення сторін при її визначенні, визнає таку допустимою.

В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено у ній невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, а обвинувачений не бажав визнати свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України. Навпаки, суд у судовому засіданні безпосередньо, для власного переконання, встановив добровільність волевиявлення обвинуваченого, що було підтверджено власними показами в судовому засіданні і ці покази обвинуваченого співставляються з іншими матеріалами кримінального провадження дослідженими в судовому засіданні.

Суд також перевірив відсутність в угоді зобов`язань, які б не мали відношення до інкримінованого обвинувачення та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, у порядку, передбаченому ст.. 474 КПК України.

У зв`язку з наведеним, суд розглянувши угоду, заслухавши доводи прокурора, пояснення обвинуваченого та висновки адвоката, приходить до переконання, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону, відтак, угода підлягає затвердженню судом.

Судові витрати та речові докази в матеріалах судового провадження відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Приймаючи рішення про можливість затвердити угоду про визнання винуватості, суд враховує письмове клопотання представника потерпілої сторони, яка не заперечила затвердженню угоди про визнання винуватості, зазначивши, що у потерпілої сторони відсутні будь які майнові чи інші претензії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374, 468 470, 471 473-476 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим та прокурором 26 червня 2018 року, у м. Львовіу кримінальному провадженні за №0000747 від 07.03.2017 року, про:

- визнання ОСОБА_3 вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (місяців) позбавлення волі.

На підставі ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням міри покарання призначеної вироком Франківського районного суду м. Львова від 14 березня 2018 року у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточну міру покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 27 липня 2018 року. Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_8