1Справа № 335/1822/18 1-кс/335/1286/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 від 29 червня 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0002664, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 від 29.06.2016 про закриття кримінального провадження № 0002664, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яку просить скасувати.
В обґрунтування поданої скарги заявник покликається на те, що 20.06.2016 приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи біля буд. 131-А по вул. Перемоги в м. Запоріжжі, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс йому декілька ударів руками по обличчю, правій руці викрутив п`ятий палець, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця у правій навколоочничній ділянці, синця з набряком м`яких тканин в ділянці п`ятого пальця правої кисті, набряку м`яких тканин та саден в ділянці спинки носа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2359 від 22.06.2016, складеного лікарем судово-медичним експертом судово-медичної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
08.02.2018 під час розгляду слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя його скарги на бездіяльність слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 19.01.2018 року, стало відомо про існування оскаржуваної постанови.
12.02.2018 ОСОБА_3 звернувся до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з письмовою заявою, в якій просив надати або надіслати поштовим зв`язком копію постанови про закриття кримінального провадження № 0002664, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В подальшому, заявник також багаторазово з`являвся до зазначеного відділення поліції з проханням про надання копії вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження, проте, слідчий та інші співробітники поліції всіляко ухилялися від надання йому копії вказаної постанови від 29.06.2016 про закриття кримінального провадження № 0002664.
ОСОБА_3 вважає постанову слідчого передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим в ході проведення досудового розслідування допущено істотні порушення кримінально-процесуального закону. Винесена слідчим постанова від 29.06.2016 про закриття кримінального провадження не містить відомостей проведення повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин даного кримінального провадження. В зв`язку з наведеним вимушений звернутися до слідчого судді з даною скаргою.
Заявник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подану скаргу, просять її задовольнити, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просила в задоволенні скарги відмовити, вказуючи на її безпідставність. Пояснила, що постанова від 29.06.2016 про закриття кримінального провадження № 0002664, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України слідчим була винесена за всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого, так як його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку осіб, що приймають участь в справі, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.
Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дослідженими в судовому засіданні матеріалами скарги, не встановлено факт отримання заявником ОСОБА_3 копії оскаржуваної ним постанови. В матеріалах провадження відсутні зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, яке б засвідчило факт вручення заявнику копії постанови від 29.06.2016 про закриття кримінального провадження № 0002664, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст. 21 КПК України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду, з метою з`ясування фактичних обставин скарги, безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.
Судові засідання з розгляду скарги неодноразово були відкладені через не наданням слідчим та прокурором матеріалів кримінального провадження.
Слідчим суддею в судовому засіданні проведено огляд матеріалів кримінального провадження (які слідчим не пронумеровані, відсутній опис аркушів) та встановлено наступні фактичні обставини справи.
Так 20.06.2016 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 20.06.2016 приблизно об 10 год. 10 хв. невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження знаходячись біля під`їзду № 8 по вул. Перемоги, вул. 131-А в м. Запоріжжі.
За даним фактом 20.06.2016 слідчим Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002664, із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування слідчим було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 та з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень призначено судово-медичну експертизу.
Покликаючись на те, що в процесі здійснення кримінального провадження потерпілий судово-медичну експертизу так і не пройшов, та експертом не надано кваліфікованої оцінки ступеню тяжкості, слідчим СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 винесено постанову від 29.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002664 від 20.06.2016.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною та суперечливою, виходячи з наступного.
Так, у ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п.) 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Статтею 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.
Слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття провадження в справі, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки обставин, про які зазначав ОСОБА_3 в своїй
Зокрема, на підтвердження чи спростування вказаних ОСОБА_3 свідчень слідчим не проведено жодної слідчої дії, зокрема, не допитано ОСОБА_9 , не з`ясовано коло свідків, не проведено слідчого експерименту, не пред`явлено особу для впізнання, не проведено одночасного допиту потерпілого та особи на яку вказує заявник, що свідчить про існуючу неповноту досудового розслідування.
На думку слідчого судді, слідчий у не здійснив належне збирання доказів шляхом проведення відповідних дій, передбачених КПК України.
Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що об`єктивна сторона кримінально правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 125 КК України, характеризується вчиненням тілесних ушкоджень двох видів: 1) легкого тілесного ушкодження (ч. 1 ст. 125); 2) легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності (ч. 2 ст. 125).
Разом з тим, вматеріалах кримінального провадження відсутні відомості про встановлення ступеню тяжкості спричинення тілесних ушкоджень потерпілого.
Відсутня і сама постанова про призначення судово-медичної експертизи, на яку посилається слідчий. У постанові про закриття кримінального провадження.
Як зазначає ОСОБА_3 , ступень тяжкості тілесних ушкоджень, які йому умисно заподіяв ОСОБА_7 було визначено висновком судово-медичної експертизи № 2359 від 22.06.2016 складеним лікарем судово-медичним експертом судово-медичної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 , тобто до винесення слідчим оскаржуваної постанови.
За таких обставин, вказане свідчить про неповноту досудового розслідування, а тому доводи заявника заслуговують на увагу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Кожен, чиї права та свободи, викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004).
Як зазначено уп. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2014 у справі «Скороходова проти України» (заява № 56697/09), органи влади, які були уповноважені порушити та розслідувати кримінальну справу, зобов`язані здійснити справжні спроби оперативно та ретельно розслідувати справу, встановити факти та у разі необхідності притягнути до відповідальності винних осіб.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в порядку, встановленому законом, не з`ясовано обставини кримінального провадження, висновок, наведений в постанові від 29.06.2016 про закриття кримінального провадження № 0002664 від 20.06.2016, є передчасним, а тому вищезазначену постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути органу досудового розслідування для виконання дій по з`ясуванню обставин кримінального провадження, викладених в ухвалі.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 від 29 червня 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0002664, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0002664, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повернути до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для виконання дій по з`ясуванню обставин кримінального провадження, викладених в ухвалі.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 24 жовтня 2018 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1