Справа № 202/3965/18
Провадження № 1-кс/202/5241/2018
УХВАЛА

06 вересня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого управління ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2017 року за № 0000541, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
05 вересня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.
В своєму клопотанні слідчий просить: накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000541 від 06.06.2018 року шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином майном та використовувати його, а саме: - на земельну ділянку загальною площею 60, 5645 га, яка розташована поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0038 та на території Гірницької селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області; - на посіви соняшнику, які перебувають на вказаній земельній ділянці, посилаючись на обставини викладенні в клопотанні.
Старший слідчий слідчого управління ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки слідчим до матеріалів клопотання не надано витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1