Справа № 214/7059/17
1-кп/214/339/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора по кримінальному провадженню №0002631 від 04.11.2017 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Прокурором у судовому засіданні надано клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, впливати на потерпілу та свідків. ОСОБА_6 офіційно не працює, а відтак не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений та не має тісних соціальних зв`язків. Отже, прокурор вважає, що ризики продовжують існувати, тому просила задовольнити її клопотання та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого покладалася на розсуд суду.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який обрано обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Обвинувачений не працює, відтак не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений, а тому не має тісних соціальних зв`язків. Раніше судимий у зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, впливати на потерпілу, свідків.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Таким чином, суд вважає, що прокурор довела наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ще на 60 діб, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 12 листопада 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1