Справа № 520/5195/17
Провадження № 1-кп/520/586/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018 року колегія суддів Київського районного суду м. Одеси, в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
представника потерпілого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000069 від 16.03.2016 року, відносно ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 15, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_18 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України та ОСОБА_19 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 та ч.4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні колегії суддів Київського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор при обговорені питання щодо доцільності продовження дії запобіжних заходів обвинуваченим, заявив клопотання про продовження раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 строком на два місяці. Обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_19 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тому, що вони обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень об`єктом яких було життя потерпілих, та обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, тому доцільне перебування обвинувачених під вартою. Обвинувачений ОСОБА_17 раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, але він обвинувачується у скоєні тяжких злочинів, тому може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зміна запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_19 з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою буде законним, але не справедливим.
Потерпілий ОСОБА_12 підтримав клопотання прокурора в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_19 у вигляді тримання під вартою. В іншій частині клопотання прокурора, щодо продовження дії запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 просить залишити без задоволення, та змінити кожному з них запобіжний захід на тримання під варту.
Представник потерпілого ОСОБА_13 підтримала клопотання прокурора в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_17 , та ОСОБА_19 , в іншій частині відмовити. Обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні інкримінованих їм злочинів, що підтверджується наявністю зв`язку між обвинуваченими, придбання ними зброї, автомобіля для скоєння кримінальних правопорушень. Під час обшуку автомобіля, було знайдено фото потерпілого, що підтверджує факт готування до скоєння злочину. На думку представника потерпілого ОСОБА_13 наявні ризики - обвинувачені можуть здійснювати тиск на потерпілого, можливість переховуватися від суду та зникнути з країни.
Адвокат ОСОБА_21 висловив думку, що Кримінально Процесуальний кодекс України вимагає від прокурора зазначення в клопотанні про доведеність раніше заявлених ризиків, та нових ризиків, які прокурор повинен довести кожного разу під час продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених. Адвокат ОСОБА_21 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки прокурором ризики не доведені. Обвинувачений ОСОБА_17 має місце мешкання в Одеській області, наявні стійкі соціальні та сімейні зв`язки, одружений з 10.10.1997 року, у шлюбі має доньку 1998 року народження, має на своєму утриманні непрацездатну тітку. Також, обвинувачений ОСОБА_17 має захворювання на туберкульоз, та захворювання серцеве судинної системи та системи травлення, перебування продовж двох років під вартою негативно впливає на його стан здоров`я. Крім того, інші обвинувачені відносно яких діють запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою, не порушують обрані відносно них запобіжні заходи, відсутні відомості про вплив на свідків та потерпілих, сумлінно виконують покладені судом на них обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_17 підтримав думку свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте забов`язання.
Захисник ОСОБА_10 та ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_14 , та підтримали клопотання захисника ОСОБА_21 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав думку своїх захисників та висловив думку, що прокурором ризики на які він посилається не обґрунтовані. Висловлювання потерпілого ОСОБА_12 та його представника ОСОБА_13 на адресу обвинувачених є безпідставними та голослівними.
Захисник ОСОБА_9 не заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_15 .
Обвинувачених ОСОБА_15 підтримав думку свого захисника.
Адвокат ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_16 у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого забов`язання, у зв`язку з тим, що обвинувачений працює, вступив до вищого навчального закладу, одружений, має на утриманні дитину та батьків похилого віку.
Обвинувачений ОСОБА_16 підтримав думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 просить змінити відносно нього запобіжних захід з домашнього арешту на особисте забов`язання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_22 тяжко хворіє відповідно до довідки Саратської центральної районної лікарні, потребує госпіталізації в Одеську обласну лікарню для подальшого лікування.
Захисник ОСОБА_11 заперечував проти продовження дії, обраного відносно ОСОБА_19 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, бо вважає що ризики зазначені прокурором відсутні та не доведені, органом досудового розслідування зібрані всі докази по справі та відкрити всім учасникам кримінального провадження. З приводу ризику на який посилаться прокурор про можливість переховування обвинуваченим від суду, не обґрунтований у зв`язку з тим, що у обвинуваченого ОСОБА_19 відсутній паспорт для виїзду за межи України. У обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, у нього перебуває на утриманні двоє неповнолітніх дітей, мати одного з дітей позбавлення батьківських прав, що безперечно потребує участи в його вихованні батька ОСОБА_19 . Також, обвинувачений має постійне місце мешкання, на утриманні перебуває хвора мати, яка на теперішній час перебуває на лікуванні в Саратській лікарні. На теперішній час, є гарантійний лист від ЧП «Джерело» про готовність прийняти на роботи підсобним робітником ОСОБА_19 .
Обвинувачений ОСОБА_19 підтримав думку свого захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотань захисників та обвинувачених.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши необхідні матеріали кримінального провадження, врахувавши обставини, зазначені в ст.178 КПК України, дійшов висновку про те, що підстав для подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_19 на теперішній час не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України запобіжний захід застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжувати злочину діяльність тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вiд 23 лютого 2006 року №3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Так, з рішення ЄСПЛ у справі "Смирнов проти Росії" від 24 липня 2003 року вбачається, що питання щодо того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно (п.п.61, 62). Наявність підстав тримання під вартою обвинуваченого повинні оцінюватися в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних її обставин. Тривале ж утримання під вартою людини може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак, інтересами суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (аналогічне рішення ЄСПЛ від 26 січня 1993 року у справі "Ш. проти Швейцарії"). Саме на національні судові органи покладається обов`язок забезпечувати розумність строків тримання обвинуваченого під вартою. Для цього суди повинні розглянути всі факти на користь і проти існування суспільного інтересу, який, при належному забезпеченні принципу презумпції невинуватості, виправдовує відхід норми про повагу до особистісної свободи і викласти ці міркування у своїх рішеннях щодо клопотань про звільнення з-під варти.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.
Обвинувачений ОСОБА_17 перебуває під вартою з 15 травня 2016 року, тобто 2 року 3 місяці 2 дні.
Обвинувачений ОСОБА_19 перебуває під вартою з 16 травня 2016 року, тобто 2 року 3 місяці.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_23 та ОСОБА_19 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, а саме Постанову ЄСПЛ у справі "Чанєв проти України" від 09.10.2014 року (скарга № 46193/13), Постанову ЄСПЛ від 12.03.2009 у Справі "Олександр Макаров проти Російської Федерації" (скарга № 15217/07), Постанову ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 року (скарга № 7064/05), Постанову ЄСПЛ у справі "Сізарєв проти України" від 17.01.2013 (скарга № 17116/04),«Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Фокс Кембл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабита проти Італії», «Бойченко проти Молдови» згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Також, ризики щодо продовження злочинної діяльності, перешкоджання досудовому розслідуванню іншим шляхом, незаконного впливу на свідків, потерпілих, не можуть ґрунтуватися на припущеннях та не доведених фактах.

Також, у справі "Лабіта проти Італії" щодо скарги на тривалість тримання під вартою, зокрема зазначено, що відповідні органи тричі розглядали питання щодо подальшого тримання обвинуваченого під вартою і відмова звільнити його пояснювався декількома обставинами: існуванням важливих доказів його провини, небезпекою здійснення тиску на свідків, і можливістю фальсифікації доказів. Однак, не було при цьому враховано, що звинувачення спиралося лише на докази, які з часом не посилювалися, а втрачали свою переконливість.

Не даючи наперед оцінку допустимості, належності, достовірності і достатності доказів, судом на даній стадії процесу встановлено, що деякі з наданих прокурором докази з часом втрачають свою переконливість, в той саме час, коли особи, яким висунуто обвинувачення, тримаються під вартою без обвинувального вироку суду.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що подальше тримання під вартою обвинувачених не буде розумно виправданим, навіть з оглядкою на суспільний інтерес. В даному випадку і на теперішній час відносно обвинувачених повинен дотримуватися принцип свободи, оскільки подальше утримання їх під вартою аж до розгляду справи в суді по суті пред`явленого їм обвинувачення, буде фактичним відбуванням обвинуваченими покарання за злочин, у вчиненні якого вони ще не визнані винними, ст.62 Конституції України.

Мотиву однієї лише тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , недостатньо для вирішення питання на користь подальшого їх тримання під вартою, оскільки таке буде суперечити рішенню Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається обов`язковою підставою для застосування взяття під варту.

Тому колегія суддів, застосовує наведені рішення ЄСПЛ, а також рішення ЄСПЛ у справі «Орловський проти України», згідно якого було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку та/або право на звільнення обвинуваченого під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання щодо особи, яка була засуджена за вчинення ряду особливо тяжких злочинів, для обґрунтування рішення про пом`якшення запобіжного заходу та його режиму.

Разом з тим,колегія суддів вважає необхідним змінити відносно обвинувачених ОСОБА_17 , та ОСОБА_24 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з покладанням на них відповідних обов`язків.

Також, при продовженні дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_16 колегія суддів враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_16 винним, того факту, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, існують ризики того, що ОСОБА_16 може продовжити злочинну діяльність, ухилитися від суду та чинити тиск на потерпілих та свідків, колегію суддів приходить до висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_16 та запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження дії обраного відносно ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Окрім цього, продовжуючи дію обраного обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, продовжити дію покладених на нього відповідних обов`язків.
Колегія суддів приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування до ОСОБА_18 такого запобіжного заходу як домашній арешт - не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не має, а тому слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці обвинуваченому ОСОБА_18 та продовжити дію покладених на нього обов`язків.
Клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте забов`язання не обгрунтовано та безпідставне, тому задоволенню не підлягає.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишити без змін запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та продовжити дію, покладених на обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України строком на два місяці.
Письмові клопотання заявлені захисниками, які не присутні у даному судовому засідання, підлягають розгляду у судовому засіданні в присутності заявників.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 194, 176-178, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, 1950 р., колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання захисників про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , задовольнити частково.

Клопотання захисників про зміну запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_16 залишити беззадоволення.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час з 20:00 по 07:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяця, із застосуванням електронних засобів контролю, зобов`язавши його відповідно до п.9 ч.5 ст.194 КПК України носити електронний засіб контролю, та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час з 20:00 по 07:00 години за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяця, із застосуванням електронних засобів контролю, зобов`язавши його відповідно до п.9 ч.5 ст.194 КПК України носити електронний засіб контролю, та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії даної ухвали встановити до 17 жовтня 2018 року включно.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.202 КПК України обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_19 підлягають негайному звільненню з під варти та зобов`язуються невідкладно прибути до місця свого проживання.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою обвинувачених покласти на ГУНП в Одеській області, якому відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України необхідно негайно поставити обвинувачених на облік, про що повідомити суд.

Копію ухвали після її оголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту або покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Продовжити дію, покладених на обвинуваченого ОСОБА_14 обов`язків при обранні йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 17.10.2018 року, а саме: повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи; прибувати до суду на виклик.
Продовжити дію, покладених на обвинуваченого ОСОБА_15 обов`язків при обранні йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 17.10.2018 року, а саме: з`являтися до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні.
Попередити обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 17.10.2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_18 наступні обов`язки:
- знаходитись з 23.00 до 07.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
- не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні.
Продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 17.10.2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_16 наступні обов`язки:
- знаходитись з 23.00 до 07.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;
- не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні.
Ухвалу про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_16 у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_16 .
В задоволенні інших клопотань захисників та обвинувачених щодо змін запобіжних заходів - відмовити на підставах викладених в мотивувальній частині ухвали.
Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2