Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/63/18 за клопотанням про застосування у кримінальному провадженні № 0000253 щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, в якому захисник подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2018.

Цією ухвалою за клопотанням слідчого СУ ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , щодо ОСОБА_6 (ОСОБА_6) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїлю, уродженця м. Єрусалим (Ізраїль), мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, не судимого підозрюваного в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.11.2018 без визначення розміру застави.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому що приблизно о 17:45 17.09.2018, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat CC» з номерним знаком Великої Британії НОМЕР_1 , з пасажиром ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), яка сиділа ліворуч на передньому пасажирському сидінні, під час руху головною автомобільною дорогою «М-06» з м. Мукачева в напрямку м. Ужгород, наближаючись до перехрещення з другорядною дорогою, яка, з права по ходу його руху, веде в напрямку с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, на порушення вимог пунктів 1.3, 2.3 «б», 4.16, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху, через неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не забезпечив безпеку руху, не звернув уваги на інформаційно-вказівний дорожній знак 5.35.1-5.35.2 - Пішохідний перехід, при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не вжив заходів до своєчасного гальмування і вчинив наїзд на ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, маючи перевагу в русі, переходила проїзну частину.

Від отриманих під час наїзду тілесних ушкоджень потерпіла загинула на місці події.

В подальшому ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що своїми діями він поставив потерпілу в безпорадний та небезпечний для життя стан і що вона позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані травми, та маючи можливість надати їй допомогу, умисно, всупереч вимогам п.2.10 Правил дорожнього руху, залишив потерпілу в небезпеці і з метою уникнення від відповідальності втік з місця події.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вина ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, підтверджується його власними показаннями, даними протоколу огляду місця події, доданої до нього схеми, протоколу огляду транспортного засобу, посиланням на його втечу з місця події після скоєння злочину, а також ризиками, що він, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, виїхати за межі України, ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а менш суворий запобіжний захід цим ризикам запобігти не може.

Слідчий суддя ухвалу вмотивував тими ж доводами: зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в учиненні двох кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого, врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, погодився з існуванням заявлених ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, його незаконного впливу на потерпілих і вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також з тим, що менш суворі запобіжні заходи запобігти цим ризикам неспроможні. Вважає, що встановлені слідчим фактичні обставини, підтверджені доказами, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просить дослідити у судовому засіданні документи, в тому числі додані до апеляційної скарги, які містять відомості про особу підозрюваного, стан його здоров`я, відшкодування ним матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, наявність у нього житла на території м. Ужгород, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту або у виді особистої поруки Рабина України або, принаймні, визначити розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Не оспорюючи обґрунтованості підозри, захисник стверджує, що, на її думку, прокурор не довів неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу. Посилається на те, що ОСОБА_6 є глибоко релігійною людиною, повністю визнав свою вину, надав слідчому правдиві показання, пояснив причину, яка спонукала його залишити місце події, щиро розкаюється, добровільно перерахував кошти на поховання потерпілої, за станом свого здоров`я потребує негайного і інтенсивного лікування, а його родина вживає і вживатиме надалі всіх можливих заходів до відшкодування родині потерпілої матеріальної і моральної шкоди.

Вказує, що підозрюваний не є абсолютно здоровою людиною: згідно з висновком лікаря психіатра від 12.02.2017, 25.05.2011 з ОСОБА_6 стався нещасний випадок, внаслідок якого він зазнав важкої черепно-мозкової травми, поєднаної з переломом в основі черепа, а оскільки після надання невідкладної медичної допомоги він не отримав лікування, адекватного стану свого здоров`я, проявляє ознаки психічного захворювання. Для запобігання подальшому погіршенню стану здоров`я він потребує інтенсивної психіатричної та психологічної допомоги, до поміщення під варту приймав сильнодіючі медичні препарати, прийняття яких негайно потребує і тепер.

У доповненні до апеляційної скарги захисник надала посвідчену нотаріусом заяву потерпілої ОСОБА_14 - матері потерпілої ОСОБА_13 про добровільне відшкодування їй ОСОБА_6 матеріальної і моральної шкоди в сумі, еквівалентній тридцяти тисячам доларів США, копій квитанцій про перерахування коштів потерпілій ОСОБА_14 , заяви ОСОБА_15 про готовність надати житло ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 і доставити його до органу досудового слідства або суду на першу вимогу, договору найму приміщення для проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , документів щодо складу його сім`ї, стану його здоров`я, їх переклад на українську мову, листа начальника ДУ "Закарпатська УВП (№9)" про неможливість забезпечення в установі фахового лікування психіатричної патології.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про документи, додані до апеляційної скарги, пояснення захисника і підозрюваного на її підтримання, промову прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу - такою, що не підлягає до задоволення, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність у нього судимостей, розмір майнової шкоди у завданні якої він підозрюється. Доведеності вини підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення для вирішення питання, яке ставиться у клопотанні про обрання запобіжного заходу, не вимагається.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Згідно з ч.4 цієї статті слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування або такого, який спричинив загибель людини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя був зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання про обґрунтованість підозри слідчий суддя виходив з того, що на неї вказують власні показання ОСОБА_6 під час допиту слідчим за участі захисника, показання його дружини - ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), яка була пасажиром автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat CC» з номерним знаком Великої Британії НОМЕР_1 під час досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди, відомості про смерть потерпілої, визнання підозрюваним своєї вини та його заява про щиросердне розкаяння безпосередньо в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, дані протоколу огляду місця події, доданої до нього схеми, протоколу огляду транспортного засобу. В апеляційній скарзі і доповненнях до неї правильність висновку слідчого судді про обґрунтованість підозри під сумнів не ставиться.

Як убачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя погодився з існуванням заявлених ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, його незаконного впливу на потерпілого, свідків і вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також з тим, що менш суворі запобіжні заходи запобігти цим ризикам неспроможні.

Обговоривши ці висновки слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним відзначити наступне.

ОСОБА_6 підозрюється у двох кримінальних правопорушеннях, за сукупністю яких йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2018. Того ж дня його було затримано, 18.09.2018 йому повідомлено про підозру. Клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий подав 19.09.2018. Отже, на даний час підозрюваний утримується під вартою 36 днів.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , ступінь їх тяжкості, покарання, яке загрожує за їх вчинення, давали слідчому судді підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування, і що більш м`який запобіжний захід цьому ризику запобігти не зможе.

Разом з тим, слідчий суддя в ухвалі не зазначив, чому вважає доведеним існування ризиків незаконного впливу підозрюваного на потерпілих, свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Іншими доводами, окрім того, яке покарання загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, наявність цих ризиків ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді, ні у промові прокурора не обґрунтовується. За час, який сплив з моменту ув`язнення підозрюваного, інших доказів існування заявлених у клопотанні ризиків незаконного впливу підозрюваного на потерпілих, свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, слідчий і прокурор не здобули.

Натомість стороною захисту апеляційному суду надано документи, які містять відомості про визнання ОСОБА_6 своєї вини, його щире розкаяння, підтверджене відшкодуванням матері потерпілої завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, про співпрацю підозрюваного з органом досудового розслідування, підтверджену його вичерпними показаннями про обставини події, добровільним наданням взірців для судових експертиз, про наявність у підозрюваного сім`ї, в якій двоє малолітніх дітей, про стан його здоров`я, який вимагає лікування, що неможливе в умовах установи, де він утримується під вартою. Ці відомості дають підстави вважати, що запобігти ризику ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування, може і менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.

Кохен ОСОБА_16 є іноземцем, ні української ні російської мови не розуміє, співпрацює з органом досудового розслідування через перекладача, своїх процесуальних обов`язків до цього часу не порушував, не судимий, має сім`ю, в якій двоє малолітніх дітей, за висновком лікаря-психіатра проявляє ознаки психічного захворювання, від якого потребує інтенсивного лікування, забезпечений визначеним, відомим органу досудового розслідування і прокурору місцем проживання у м. Ужгороді, за особистісними даними суспільної небезпеки не представляє. Паспорт, посвідчення водія, автомобіль у ОСОБА_6 органом досудового розслідування вилучено.

Прокурор в судовому засіданні цих обставин не заперечила і не вказала, у який спосіб, на її думку, в разі застосування менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків, не знаючи мови, переховуватися від органу досудового розслідування, не маючи паспорту, транспортного засобу і посвідчення водія, ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, і чому менш суворий запобіжний захід, зокрема, про який йдеться в апеляційній скарзі, таким ризикам запобігти не зможе.

Урахувавши викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою немає, і вважає, що забезпечити дотримання ним своїх процесуальних обов`язків спроможний і менш суворий запобіжний захід.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2018 про застосування щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_17 ) запобіжного заходу в виді тримання під вартою скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 15.11.2018 з застосуванням електронного засобу контролю.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово.

Зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом, здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт для виїзду за кордон, носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області негайно застосувати електронний засіб контролю щодо ОСОБА_6 , доставити його за вказаною адресою і звільнити з-під варти.

Копію цієї ухвали передати начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області та начальнику ДП «Закарпатська УВП (№9)» для виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді :