Провадження № 1-кс/520/4155/18
УХВАЛА
14.09.2018 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 09.09.2018 року до ЄРДР за № 0000666 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України, за яким 09.09.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення..

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на квартири АДРЕСА_1 , яка, на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності, р№ НОМЕР_2 , 17.05.2004, Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданної внаслідок кримінального правопорушення. Та просив розглянути клопотання без його участі та без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ст.172 ч.2 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.ч. 5, 6 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, яке завдало моральної та матеріальної шкоди потерпілим.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.09.2018 року, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, р№ НОМЕР_2 , 17.05.2004, Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради.

Враховуючи, що вказане майно не було тимчасово вилучене, вважаю можливим, відповідно до ст. 172 ч.2 КПК України, розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного власника майна, з метою забезпечення арешту майна.
Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна тобто наявність обґрунтованої підозри, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, необхідність забезпечення ризиків реалізації нерухомого майна підозрюваного, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеної у клопотанні квартири.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 , яка, на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності, р№ НОМЕР_2 , 17.05.2004, Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради, шляхом заборони її відчуження та розпорядження власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1