Справа № 577/1726/18
Провадження № 1-кп/577/296/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рига Латвія, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , страждає на діабет ІІ ступеня, раніше не судимого,
у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 30 грудня 2014 року був прийнятий на облік в Управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області як особа, яка переміщується з району проведення антитерористичної операції.
Відповідно до п. п. 2, 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затв. постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 ( в редакції, чинній на час постановлення ОСОБА_5 на облік) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.
Як слідує із змісту п. 5 вищевказаного Порядку, у заяві, крім інших відомостей, обов`язково зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, а також про наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затв. постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Обвинуваченому ОСОБА_5 4 січня 2010 року на підставі договору дарування житлового будинку серії ВММ № 535837, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області 4 січня 2010 року та зареєстрованого у реєстрі під № 1, було передано у приватну власність нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 площею 63,3 кв.м.
30 грудня 2014 року у робочий час Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області, яке розташоване за адресою: м. Конотоп Сумської області, пр. Миру, 6, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисних мотивів у заяві про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка є офіційним документом, що видається установою, та надає право на отримання вищевказаної матеріальної допомоги, в порушення вимог п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затв. постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505, вказав завідомо неправдиві дані про відсутність у нього у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції: не вказав, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, 30 грудня 2014 року, обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, використав завідомо підроблений документ, а саме заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у якій були вказані завідомо неправдиві відомості про відсутність у нього у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, та з метою отримання щомісячної адресної допомоги, подав вказану заяву у робочий час установи до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області, яке розташоване за адресою: м. Конотоп Сумської област, пр. Миру, 6.
Вказані кошти в сумі 10 663 грн 14 коп ОСОБА_5 використав на власні потреби.
При проведенні Управлінням північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області планової ревізії щодо законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за період з 1 січня 2014 року до 31 жовтня 2016 року в Управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області встановлено, що у ОСОБА_5 станом на 4 січня 2010 року була нерухомість, отримана на підставі договору дарування серії ВММ № 535837 від 4 січня 2010 року - житловий будинок площею 63, 3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановлено, що ОСОБА_5 за період з 30 грудня 2014 року до 29 червня 2015 року безпідставно отримав грошові кошти на загальну суму 10 663 грн 14 коп.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв державі в особі Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області матеріальні збитки на суму 10 663 грн 14 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 4 січня 2010 року за договором дарування житлового будинку серії ВММ № 535837, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6 , він отримав у власність нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 . Своє право власності на вказаний будинок він зареєстрував у встановленому законом порядку. На час, коли він отримав у власність вказаний будинок, він проживав у м. Маріуполі Донецької області. У грудні 2014 року через ситуацію, яка склалася у місці його проживання, він переїхав до м. Конотопа Сумської області. На той час він вже був пенсіонером і отримував за місцем свого проживання пенсію. Тому, коли переїхав до м. Конотопа Сумської області, то одразу ж звернувся до Конотопського об`єднаного управління ПФУ Сумської області для вирішення питання щодо отримання пенсії в м. Конотопі Сумської області. Проте йому повідомили, що він не може отримати пенсію за місцем тимчасового проживання та порадили звернутися до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області для отримання щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньопереміщеній особі. 30 грудня 2014 року він став на облік в Управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області як особа, що переміщується з району проведення АТО. В цей же день у вказаній установі він написав заяву про призначення йому щомісячної адресної грошової допомоги, в якій зазначив, що у нього не має у володінні житла, яке б було розташоване в інших регіонах, ніж район проведення антитерористичної операції. Якби він вказав про наявність у нього в м. Конотопі Сумської області будинку, то йому б відмовили у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги, але йому потрібні були кошти, на які він міг би жити. На підставі його заяви від 30 грудня 2014 року йому була призначена щомісячна адресна допомога як особі, що переміщена з району проведення АТО, оскільки у ній він не зазначив про належність йому на праві власності житла. Вказану допомогу він отримував з 30 грудня 2014 року до 29 червня 2015 року та за вказаний період отримав допомогу в розмірі 10 663 грн 14 коп. Після закінчення строку виплати вказаної допомоги він більше із заявами про продовження її виплати не звертався, оскільки розумів, що не має права на отримання такої допомоги. У подальшому після проведення в Управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області перевірки щодо вірності нарахування і виплати щомісячної адресної допомоги особам, переміщеним з району проведення АТО, був виявлений факт, що виплата вказаної допомоги проводилася йому безпідставно, а тому він став щомісяця вносити суму грошових коштів на погашення заподіяних державі збитків. Він щиро розкаюється у вчиненому, прохає врахувати, що на даний час ним повністю відшкодована шкода, заподіяна державі в особі Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області. Крім того, оскільки він є пенсіонером та досяг віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» прохає застосувати до нього амністію та звільнити його від відбування покарання.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та своїми діями, він скоїв злочини, передбачені ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції Закону України № 3207-УІ від 07.04.2011) підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України № 3207-УІ від 07.04.2011) використання завідомо підробленого документа та ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, ОСОБА_5 суд не вбачає.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, добровільно відшкодував завдані злочином збитки, позитивно характеризується за місцем проживання, похилий вік обвинуваченого.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідно до якої орган пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує обвинуваченого, спосіб його життя, історію скоєння ним кримінального правопорушення, а також середню ймовірність скоєння ним повторного кримінальних правопорушень, приходить висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та його особа не становить високої суспільної небезпеки для суспільства та окремих осіб (а.с. 31-34) .
Приймаючи до уваги вищевказані обставини, тяжкість скоєних ОСОБА_5 злочинів, досудову доповідь органу з питань пробації, ту обставину, що ОСОБА_5 є пенсіонером та отримує щомісяця пенсію, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу, а також аналізуючи види покарань, визначені санкціями ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.
Вказана міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів.
ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року.
Прокурор проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року не заперечує.
Представник потерпілого Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_7 також не заперечує проти застосування у відношенні ОСОБА_5 . Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.с. 35).
Суд враховує, що 7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року. Дія вказаного закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Пунктом «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року (до 7 вересня 2017 року).
Обмежень щодо застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, визначених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, раніше амністія до ОСОБА_5 не застосовувалася.
ОСОБА_5 роз`яснені наслідки застосування до нього амністії, передбачені п. «е» ч. 1 ст. 4 України «Про застосування амністії в Україні».
Суд вважає, що у відношенні ОСОБА_5 підлягає застосуванню п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року.
У кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області був пред`явлений позов до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих коштів адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеною особою в розмірі 9 813 грн 14 коп (а.с. 9-10).
В судовому засіданні прокурор відмовився від позову, оскільки сума безпідставно отриманих ОСОБА_5 коштів адресної грошової допомоги в розмірі 9 813 грн 14 коп сплачена обвинуваченим у добровільному порядку.
Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області також повідомило суд про надходження до бюджету м. Конотопа Сумської області коштів в розмірі 9 813 грн 14 коп, сплачених ОСОБА_5 (а.с. 35, 36).
Із заяви представника потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області станом на 30 травня 2018 року не має претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 (а.с. 35).
Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.
Оскільки прокурор відмовився від позову у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_5 заподіяної ним шкоди у добровільному порядку, Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області також позов не підтримує, то суд вважає можливим прийняти відмову прокурора від позову, оскільки вона не суперечить закону, не порушує права, свободи та законні інтереси інших осіб.
Підстав для неприйняття відмови прокурора від позову судом не встановлено.
Керуючись п. «ґ» ст. 1, ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 85, 86 КК України. ст.ст. 128, 368-371, 373-376 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 358 КК України (в редакції Закону України № 3207-УІ від 07.04.2011) у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн 00 коп (одна тисяча двадцять грн 00 коп);
за ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України № 3207-УІ від 07.04.2011) у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн 00 коп (шістсот вісімдесят грн 00 коп);
ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп (вісімсот п`ятдесят грн 00 коп).
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн 00 коп (одна тисяча двадцять грн 00 коп).
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного даним вироком, на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року.
Прийняти відмову прокурора від позову в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих коштів адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеною особою в розмірі 9 813 грн 14 коп (дев`ять тисяч вісімсот тринадцять грн. 14 коп) та провадження у кримінальному провадженні в частині цивільного позову закрити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1