Справа № 201/7654/18
1-кс/206/580/18
УХВАЛА

01 серпня 2018 року в залі суду в м. Дніпрі слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області щодо незаконного затримання та нездійснення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 24.04.2018 №0000455 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України,

за участю:
заявника, адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 подала до суду скаргу, в якій просить визнати дії прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 як уповноваженої службової особи, який 04.07.2018 року здійснював затримання ОСОБА_4 щодо: порушення процесуальних приписів проведення затримання особи, порушення процесуальних приписів щодо належного складання протоколу затримання особи, порушення процесуальних приписів обшуку та вилучення речей, порушення процесуальних приписів щодо недоставляння ОСОБА_4 до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в порядку передбаченого ст.210 КПК України, а також у негайному повідомленні про затримання орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги - неправомірними.
В обґрунтування доводів поданої скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 04.07.2018 року прокурором другого відділу процесуального керівництва
управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих
регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , розглянувши
матеріали кримінального провадження № 0000455 від 24.04.2018 року за
ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України о 18
годині 13 хвилин на території відділу митного оформлення №2 митного посту
«Північний» Дніпропетровської ДФС за адресою: Дніпропетровська область.
Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, буд.1-О було
затримано ОСОБА_4 . У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та який безпосередньо було складено прокурором ОСОБА_6 з 21 год. 15 хв. до 22 год.05 хв. (тобто, розпочато складення протоколу після сплину 3 год. 2 хв. з моменту фактичного порушення права ОСОБА_4 на свободу та особисту недоторканість та перебування ОСОБА_4 в органі досудового розслідування) прокурором було зазначено єдиною та невмотивованою підставою затримання: «якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення». Прокурором ОСОБА_6 під час скоєння бездіяльності та не вчинення передбачених чинним КПК України дій, у порушення приписів п.1 ч.3 ст.104 КПК України п. 2 ч. 3 ст. 104 КПК України у протоколі затримання ОСОБА_4 не було зазначено необхідних відомостей, а саме: було зазначено місце затримання ОСОБА_4 , проте не було зазначено місце вчинення процесуальної дії, а саме місце складання такого протоколу затримання особи; не було зазначено всіх осіб, які були присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, місця проживання, посади - для посадових осіб правоохоронних органів); що ж саме послугувало підставою для затримання; обставини затримання та те, що робив та в якій обстановці знаходився ОСОБА_4 під час затримання; які фактичні обставини, підстави та дії були вчинені ОСОБА_4 а також, що конкретно послугувало вмотивованою та законною підставою для здійснення затримання ОСОБА_4 ; не було в порядку ч.4 ст. 208 КПК України повідомлено ані про підстави затримання, ані того, у вчиненні якого саме злочину він підозрюється, не було роз`яснено ні його прав, ні обов`язків, взагалі не було дотримано приписів, передбачених ст.42 та ст.213 КПК України. Прокурором ОСОБА_6 під час скоєння бездіяльності та не вчинення передбачених чинним КПК України дій, у порушення приписів п.3 ч.3 ст.104 КПК України, приписи ст.105, ст.106 КПК України, ч.4, 5 ст.208 КПК України, ч.7 ст.223 КПК України та ст.236 КПК України у протоколі затримання ОСОБА_4 : не було складено протокол обшуку та вилучення особистих речей ОСОБА_4 ; не було виготовлено належним чином додатків до основного протоколу, яким фіксувалась процесуальна дія з вилучення особистих речей ОСОБА_4 ; не зазначено, яким чином упаковані вилучені речі, що повинно забезпечити їх надійне зберігання, не зазначено, куди дані особисті речі було вилучено та кому і в яке місце віддано на зберігання; не зазначено всіх осіб, які брали участь у вилучення особистих речей ОСОБА_4 та були присутні під час такої дії. Крім того, прокурором ОСОБА_6 було порушено приписи ч. 4 ст. 213 КПК України відповідно до яких, уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. Дана дія прокурором ОСОБА_6 вчинена не була. Прокурором ОСОБА_6 також було порушено процесуальні приписи приписи ч.1 ст.210 КПК України та вчинено бездіяльність у тому, що згідно із приписами даної статті, уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструється дата, точний час (година і хвилина) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством. Про кожне затримання уповноважена службова особа одразу повідомляє за допомогою технічних засобів відповідальних осіб в підрозділі органу досудового розслідування. Прокурор ОСОБА_6 , який затримав ОСОБА_4 не доставив останнього до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, не реєстрував дату та точний час (година і хвилина) доставлення затриманого до будівлі прокуратури, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Боброва, 32, а це є грубим порушенням вимог кримінально-процесуального кодексу уповноваженими особами при затриманні особи, яка підозрюється у вчиненні злочину. Саме у зв`язку із всіма процесуальними порушеннями ОСОБА_4 не було надано згоди на підписання незаконного протоколу про його затримання, а вчиненні щодо нього протиправні та незаконні діяння посадових осіб були описані у запереченнях до протоколу затримання від 04.07.2018 року. Також не зрозуміла кваліфікація, оскільки ОСОБА_4 не є службовою особою. У зв`язку з тим, що ч. 1 ст. 208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав затримання особи без ухвали слідчого судді - у прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 жодних підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, для затримання ОСОБА_4 , не існувало. А складання протоколу затримання особи від 04.07.2018 року не за формою та змістом, прямо установленими статтями 104-106 КПК України, а з безліччю процесуальних порушень - тільки підтверджують факт незаконності затримання та відсутності у діях ОСОБА_4 будь-якої злочинної діяльності навіть на момент затримання.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 підтримала доводи та вимоги скарги і просила її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , оскільки її вимоги є безпідставними. Пояснив, що орган досудового розслідування було визначено Новокодацький ВП. Особу було затримано та при складанні протоколу затримання прокурор вказує, що орган безоплатної правової допомоги повідомлявся та було вказано, що було вилучено. Зміна кваліфікації булла у зв`язку із уточненням відомостей.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали за клопотанням, співставивши його доводи із вимогами закону, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, виходячи з такого.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
У відповідності до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.
Частиною 1 ст. 210 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструються дата, точний час (година і хвилини) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством.
Згідно ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Так, наявними матеріалами підтверджено, що 24.04.2018 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 368 КК України, номер кримінального провадження № 0000455 про те, що посадові особи Дніпропетровської митниці вимагають неправомірну вигоду за вчинення дій з використанням наданої їм влади чи службового становища. Орган досудового розслідування Прокуратура Дніпропетровської області (а.с.41).
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2018р., номер кримінального провадження № 0000455 внесено відомості за ч. 3 ст. 369-2 про те, що ОСОБА_4 шляхом вимагання отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 7800грн. для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Орган досудового розслідування: Новокодацьке відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, слідчий: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прокурор: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (а.с.42).
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 липня 2018 року в задоволенні клопотання Прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України відмовлено. Застосовано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 00 год. 05 хв. 03 вересня 2018 року, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У період дії запобіжного заходу покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваному залишати житло цілодобово; 3) утриматись від спілкування зі свідками, у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях (а.с.43-46).
Ухвалу передувало те, що 04.07.2018 р. о 18 год. 13 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 100 доларів США та 7800 гривен отримані від ОСОБА_7 , при цьому серії та номери купюр співпадають із тими, що були оглянути раніше за участю ОСОБА_7 .
05.07.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
Підставою затримання, послугував пункт 1 частини 1 статті 208 КПК України.
Відповідно до вказаного пункту наведеної норми закону Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.
Судом встановлено, що по ОСОБА_4 велися негласні слідчі дії, які наразі не можуть бути розкриті. Є матеріали НСРД, тому у прокурора були всі підстави для затримання саме на підставі пункт 1 частини 1 статті 208 КПК України.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 липня 2018 року, зазначені всі відомості передбачені ст. 104 КПК України.
Посилання адвоката на те, що було порушення процесуальні приписи обшуку та вилучення речей спростовуються відомостями зазначеними у протоколі затримання, а саме у присутності понятих прокурором було здійснено обшук під час якого виявлено і вилучено речі, відповідно до норм КПК.
Також протокол містить відомості щодо повідомлення орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги про затримання, а саме регіональний центр надання безоплатної вторинної правової допомоги Дніпропетровської області за № 24123, тому вимоги ч. 4 ст. 213 КПК України прокурором виконано.
Крім цього, з матеріалів скарги видно, що між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в день затримання 04.07.2018р. укладено договір № 04/07-2018 про надання правових послуг.
Також спростовуються доводи адвоката щодо недоставляння затриманої особи до найближчого органу досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 210 КПК України, оскільки досудове розслідування здійснювалося прокуратурою Дніпропетровської області куди і було доставлено підозрюваного ОСОБА_4 .
Дійсно були порушення ч. 1 ст. 210 КПК України щодо реєстрації дати, точного часу (година і хвилини) доставлення затриманого до орану досудового розслідування, проте з цих підстав адвокат ОСОБА_3 не просить визнати дії прокурора неправомірними.
Також в судовому засіданні прокурор пояснив, що у них відсутній журнал обліку реєстрації.
Також слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Частинами 2, 3 наведеної норми закону визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Водночас, відповідно до ст. 303 КПК України, існує вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.
Таким чином, повноваження слідчого судді викладені в Главі 26 КПК України.
Вирішення інших питань, не передбачених кримінальним процесуальним законом, виходить за межі його компетенції. На це вказує й ч.1 ст.36 КПК України, відповідно до якої прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень забороняється.
В даному випадку, адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність прокурора щодо незаконного затримання, а також нездійснення інших процесуальних дій.
У відповідності до ч.4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження по скаргах з подібними вимогами слідчі судді мають відмовляти, оскільки розгляд такої скарги не відноситься до компетенції слідчого судді. На правильність такого підходу вказує правова позиція апеляційного суду Дніпропетровської області в усіх подібних справах (як приклад №206/4414/17, №201/12297/17, №201/12168/17 та інш.), яка кореспондується із правовими позиціями усіх інших апеляційних судів країни, що залишили в силі відповідні судові рішення судів першої інстанції.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини вказував на необхідність дотримання судом своєї компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури (справи «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) Страсбург, рішення від 20 липня 2006 року) та «Верітас проти України» (заява № 39157/02, рішення від 13 листопада 2008 року), інакше суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Разом з тим, обставини затримання у порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 перевірені як прокурором у порядку нагляду, так і слідчим суддею у формі судового контролю при обранні йому запобіжного заходу.
Крім того, ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ніхто не оскаржував.
З огляду на викладене, підстави для задоволення скарги відсутні.
керуючись ст. 104-106, 113, 115, 208-211, 213, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала відповідно до ст 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1