Справа № 509/813/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смтОвідіополі кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодами про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Ройлянка, Саратського району , Одеської області, громадянин України, українець за національністю, освіта середня , не одружений , працює водієм ФН «Грико» , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий ,-

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 1К України,-
В С Т А Н О В И В:
Восени 2016 року в денний час , ОСОБА_4 з метою незаконного придбання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту , знаходячись в полі на території земель Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області , діючи умисно , зірвав дикоростучі кущі рослин роду коноплі , таким чином незаконно придбав наркотичну речовину, після чого ОСОБА_4 переніс її за місцем знаходження свого гаражу за адресою АДРЕСА_2 , де в подальшому висушив подрібнив та зберігав для власного вживання без мети збуту .

30 листопада 2016 року в 19.00 годин працівниками поліції в присутності понятих в гаражі , який належить ОСОБА_4 що розташований по вулиці Нижня без номера в с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області було виявлено та вилучено особливо наркотичний засіб екстракт канабісу по сухому залишку 0.58 грам, 50.04 грам, 117.53 грам, 64.01 грам , 50.48 грам , яки ОСОБА_4 незаконно зберігав , без мети збуту .

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбане, зберігання наркотичних засобів , без мети збуту .

03 березня 2017 р. між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні №0002664 від 01.12.2016 р., укладена угода про визнання винуватості .
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, та сприяв розслідуванню кримінального провадження, в обсязі підозри сторони погодили покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки .
Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим (прокурором) та підозрюваними чи обвинуваченими про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваними чи обвинуваченими може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин передбачений ст. 309 ч.1 1КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.
Суд переконався, що укладення угод між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України .
Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відсутні визначені ч. 7 ст. 474 КПК України підстави для відмови у затвердженні угод.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4
призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України у вигляді особливо наркотичного засобу екстракт канабісу по сухому залишку вагою 0.58 грам, 50.04 грам, 117.53 грам, 64.01 грам , 50.48 грам, який зберігаються в камері сховища Овідіопольського ВП ГУНП в Одеської області підлягають знищенню .

Керуючись ст.314 ч.3п.1, ст.373 ч.2, ст ст. 374, 474 475 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 03 березня 2017 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області юрист 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч1 КК України та призначити його покарання у вигляді 2 років позбавлення волі .
Згідно ст.ст. 75 КК України ОСОБА_4 від назначеного покарання звільнити з застосуванням випробувального строку на 2 (два) року .

Згідно з ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання .

Речові докази у вигляді : особливо наркотичного засобу екстракт канабісу по сухому залишку вагою 0.58 грам, 50.04 грам, 117.53 грам, 64.01 грам , 50.48 грам, які зберігаються в камері сховища Овідіопольського ВП ГУНП в Одеської області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до кримінальної палати Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1