печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
16.08.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000069 від 12.03.2018.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування №0000069 від 12 березня 2018 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими слідством особами, в період 2017-2018 років, розроблено та втілено у життя злочинний механізм, діяльність якого направлена на здійснення імпортних операцій та придбання імпортних товарів на митній території України рядом підконтрольних їм СГД, в тому числі ТОВ «Ліберті Бізнес льянс» (), ТОВ «Сізаріус» (), ТОВ «Арпад Компані» (), ТОВ «Естейт Форм» (),- ТОВ «Брок-Формс» (), який (товар) в подальшому реалізовано кінцевим споживачам на території України за готівкові кошти без відображення даних операцій у податковому та бухгалтерському обліку підприємств задіяних в схемі мінімізації сплати податків. Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з метою ухилення від сплати податків та мінімізації митних платежів підконтрольних їм СГД, документально відобразили реалізацію імпортованої продукції підприємствам з ознаками фіктивності, в тому числі: ТОВ «Джойн Трейд» (), ТОВ «Делсеф Трейд» (), ТОВ «Сеплай Солюшнз Юей» (), ТОВ «Голден Натс» (), ТОВ «Спектр майстер Плюс» () та іншим, які в подальшому сприяли формуванню податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки в ланцюгу постачання, за рахунок проведення безтоварних фінансово-господарських операцій та формування схемного податкового кредиту.

14.08.2018 під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2018 у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 (за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 ), виявлено та вилучено технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1, жорсткий диск S/N WCC0S0252693, MACBOOK S/N: C2VG698VDRJ7.

У результаті проведення процесуальних заходів встановлено, що технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1, жорсткий диск S/N WCC0S0252693, MACBOOK S/N: C2VG698VDRJ7, які вилучено 14.08.2018 під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2018 у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

15.08.2018 постановою старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 вилучені 14.08.2018 під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2018 у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 (за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 ), технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1, жорсткий диск S/N WCC0S0252693, MACBOOK S/N: C2VG698VDRJ7, визнано речовими доказами.
Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тобто вказане майно є доказом злочину матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, а відтак з метою запобігання можливості його знищення, а також з метою забезпечення його збереження наявні достатні підстави та мета для арешту цього майна.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 14.08.2018 під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2018 у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:
-технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1;

- жорсткий диск S/N WCC0S0252693;

-MACBOOK S/N: C2VG698VDRJ7;

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1