Дата документу 14.09.2018
Справа № 334/2776/18
Провадження № 1-кп/334/566/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальні провадження, за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, не працюючого, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

09 жовтня 2000 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.2 ст.140, ст.17, ч.2 ст.140, ст.229-6, ч.1 ст.ст.42, 43 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився умовно-достроково 19 лютого 2002 року. На не відбутий строк покарання 8 місяців 18 днів;

18 грудня 2002 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.3 ст.313, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 27 жовтня 2006 року. На не відбутий строк покарання 1 місяць 10 днів;

24 листопада 2008 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 23 січня 2014 року. На не відбутий строк покарання 6 місяців 14 днів;

24 листопада 2014 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

15 січня 2015 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 27 грудня 2016 року. На не відбутий строк покарання 8 місяців 24 доби;

04 квітня 2018 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 28 березня 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин,

маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, відчинив засов калитки із зовнішньої сторони, тим самим проник на територію домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в приміщення будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: плазмовий телевізор марки «LG» моделі «32LH510B» серійний номер «702MAPNBA136» в корпусі чорного кольору зі вставками сріблястого кольору вартістю 6200 гривень, та утримуючи при собі викрадене майно, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, залишив місце вчинення злочину. Таким чином, своїми діями обвинувачений спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на зазначену суму.

Він же, 29 березня 2018 року у проміжку часу з 07 години 00 хвилин до 18 години 10 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна, проник в приміщення будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: кухонний комбайн фірми «Займер» в корпусі білого кольору, з насадками, вартістю 1300 гривень, нарди, дерев`яні з шашками у кількості 30 штук, чорних та білих кольорів, з двома кубиками, вартістю 300 гривень, коробку з рибальськими снастями у кількості 12 одиниць (3 воблера з потрійним гаком, 4 блешні), вартістю 200 гривень; коробку з рибальськими снастями (22 воблери, 2 поплавки, 50 гачків), вартістю 7000 гривень, чоловічу обручку, виконана з металу жовтого кольору, 585 проби, вагою 2,5 грама, вартістю 2500 гривень, грошові кошти в сумі 400 доларів США, які відповідно до курсу НБУ складає 10668 гривень, та утримуючи при собі викрадене майно, реалізовуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, залишив місце вчинення злочину. Таким чином, своїми діями обвинувачений спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 21 968 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальних актах, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає

достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує також і те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими кримінальними правопорушеннями, його вік, по місцю проживання характеризується посередньо, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також приймаючи до уваги думку потерпілих, які просили призначити ОСОБА_7 покарання на розсуд суду, за таких обставин, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкції статті за якими ОСОБА_7 , притягується до відповідальності.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, оскільки обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі з урахуванням положень ст.70 ч.4 КК України, обвинувачений скоїв злочини до винесення вказаного вище вироку, то суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного даним вироком більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року.

Крім цього суд вважає за необхідне до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року за правилами складання покарань, передбаченими ст.72 КК України.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_7 , та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 , необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 29 березня 2018 року до набрання законної сили вироком.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), сума заподіяної шкоди потерпілому: ОСОБА_6 у розмірі 13182 грн., відповідно ніким не оспорюється, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_7 у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст. 50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним за даним вироком більш суворим призначеним вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 , зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 29 березня 2018 року до набрання законної сили вироком.

ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття його під варту, а саме з 29 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 13182 гривень.

Арешт на пару кросівок, марки «Adidas», чорного кольору, які належать ОСОБА_7 , накладений 04 квітня 2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя скасувати.

Речові докази:

- плазмовий телевізор марки «LG» моделі «32LH510B» серійний номер «702MAPNBA136» в корпусі чорного кольору зі вставками сріблястого кольору, два пульти, блок живлення, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та відповідно до гарантійної розписки передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити законному власнику за належністю;

- 1 слід структури матеріалу, який по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом, та відповідно до квитанції перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій - знищити;

- один слід низу взуття, два сліди знаряддя злому, три сліди папілярних узорів, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- коробка для рибалки в якій знаходяться: 6 гачків у вигляді риби та 6 гачків звичайних, коробка для рибалки в якій знаходяться: 23 гачка у вигляді риби, 112 гачків звичайних, поплавків 2 штуки, 1 ніж, кухонній комбайн «Zelmer Expressive» в корпусі білого кольору з насадками (1 щітка для чистки, 4 ножі, 1 товкач, 2 загрузочні пристрої, соковижималка з 2 фільтрами, 3 корпуси, 3 гайки, 2 насадки, 1 шнек), коробка з під нард, з ігровими фішками у кількості 30 штук, 15 штук у білому кольорі, 15 штук у чорному кольорі та два кубика з крапками, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами, та відповідно до гарантійної розписки передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити законному власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1