ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4309/18
Провадження № 1-в/210/340/18
У Х В А Л А
іменем України
"11" вересня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника установи «Криворізька виправна колонія №80» полковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 01.08.2018 року надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_4 про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник КВК №80 та засуджений ОСОБА_5 , кожен окремо, надали заяву про розгляд подання без їх участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, щоденник індивідуальної роботи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання, призначене вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року, за яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 гривень. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю цього вироку та вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2014 року призначено остаточне покарання у вигляді 3 років з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року скасовано вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року в частині призначення покарання. Призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1360,00 гривень в дохід держави. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за вироком від 12.12.2014 року за ч. 3 ст. 185 Кк України у виді позбавлення волі на строк 3 роки і покарання за вироком від 07.12.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1360,00 гривень. Визнано відбутим покарання за вироком від 07.12.2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1360,00 гривень і вважати невідбутим покарання за вироком від 12.12.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Таким чином, початок строку відбування покарання 01.07.2016 року, кінець строку 01.07.2019 рік.

Згідно характеристики за час відбування покарання в КВК №80 ОСОБА_5 працевлаштований різноробочим господарчого двору установи. У взаємовідносинах з іншими не конфліктний. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Відповідно до ст. 123 КВК України засуджений бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі.

Відповідно до Довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 , останній за весь час відбування покарання не має жодного стягнення, має дві подяки в 2016 та 2017 роках за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку.

Згідно з оцінкою ступеню виправлення засудженого станом на 01.07.2018 року, зазначеної в щоденнику індивідуальної роботи з засудженим, засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На час звернення до суду з поданням, вбачається, що ОСОБА_5 відбув строк, передбачений ст.81 ч.3 п.2 КК України - не менше 2/3 строку призначеного покарання. Станом на 12.09.2018 року невідбута частина строку покарання засудженого складає 9 місяців 20 днів.

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання, матеріали особової справи, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, характеристику, відомості про відсутність діючих стягнень, наявність заохочень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення. У зв`язку із чим, в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, та вважає можливим звільнити його умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбуту частину строку покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Подання начальника установи «Криворізька виправна колонія №80» полковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Криворізькій виправній колонії № 80 за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року, звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 9 (дев`ять) місяців 20 (двадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1