Справа № 206/2005/18
Провадження № 1-в/206/265/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ ІВЦ № 133 : ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника державної установи Ігренського ВЦ № 133 стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, одруженого, маючого неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.09.2010 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 20.06.2012 року умовно-достроково на 11 м. 05 дн. на підставі ст. 81 КК України; засудженого: 10.09.2015 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 02.11.2015 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 393 КК України до 5 років позбавлення волі; згідно ухвали Краснолиманського міського суду Донецької області від 21.01.2016 року визначено остаточне покарння за вироками Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.09.2015 року та від 02.11.2015 року, застосувавши положення ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2017 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,

про умовно-дострокове звільнення, суд,-

В С Т А Н О В И В:

12.04.2018 року начальник державної установи Ігренського ВЦ № 133 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Представник ІВЦ №133 в судовому засіданні просив задовольнити подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити, вважає, що виправився, крім того має на утриманні мати-інваліда та сім`ю.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи та засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ІВЦ-133, а саме з 07.11.2017 року має одне заохочення (у лютому 2018 року), стягнення погашені. Характеризується позитивно, працевлаштований в їжальні установи.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що подання стосовно засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим до своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки, лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 05.11.2019 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань де відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність одного заохочення не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення, до того ж ОСОБА_5 вже звільнявся від відбування покарання умовно-достроково (за вироком від 08.09.2010 року) після чого продовжив вчинювати нові злочини, і хоча не в період умовно-достроково звільнення, проте маючи маючи не зняту та не погашену судимсть за корисливий злочин, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки. А наявність у засудженого матері-інваліда та дитини, не є безумовною підставою для звільнення останнього умовно-достроково від відбування покарання, більш того наявність на утриманні у ОСОБА_5 малолтіньої дитини було враховано при постановленні вироків стосовно останнього.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника державної установи Ігренського ВЦ № 133 стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня оголошення.
Суддя: ОСОБА_1