Справа № 466/5285/18
У Х В А Л А

10 липня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 21.08.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, -

установив:

9 липня 2018 року прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням установлено, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №150-РС від 27.12.2017 сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду інструктора навчального артилерійського взводу навчальної артилерійської батареї навчального дивізіону (підготовки фахівців причіпної артилерії та мінометів) 356 артилерійського навчального полку та згідно наказу №5 від 30.12.2017 командира військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду інструктора навчального артилерійського взводу навчальної артилерійської батареї навчального дивізіону (підготовки фахівців причіпної артилерії та мінометів).

Будучи військовослужбовцем, маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами при проходженні військової служби, сержант ОСОБА_4 знав вимоги законодавства України та про те, що боєприпаси відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, ОСОБА_4 вчинив носіння, зберігання та збут боєприпасів.

Так, 27.04.2018 ОСОБА_4 при особисті зустрічі з гр. ОСОБА_5 , збув останньому патрони калібру 5,45 мм. 155 шт.; холості патрони калібру 7,62 мм. 92 шт.; паперові пакети із написом «пакетыметательногозаряда» з маркуванням 120-38, 2С12, 2С9, ВТМ 33/90 К, 1-91-Б 6 шт.; паперові пакети із написом «пакетыметательногозаряда» з маркуванням М-82, НБК 32/65-14, 6/86Б, 49-86-Л 3 шт.; додаткові порохові заряди 11 шт., за що отримав грошові кошти у розмірі 2000 гривень.

Згідно висновку експерта № 2/69е, № 3/463 від 04.06.2018 надані для дослідження три пакети з п`ятьма пороховими метальними зарядами встановлено, що надані на дослідження речовини є двохосновним бездимним порохом, який відноситься до метальних вибухових речовин. За конструкцією, якістю обробки, наявністю маркувальних позначень об`єкти дослідження виготовлені промисловим способом, тобто являються додатковими метальними зарядами до 82 мм. мінометної міни промислового виготовлення.

В подальшому, сержант ОСОБА_4 зв`язавшись телефоном з ОСОБА_5 запропонував останньому придбати боєприпаси, а саме гранати у кількості 2 шт., патрони 5.45 мм. та інші боєприпаси які будуть у нього ( ОСОБА_4 ) в наявності. Погодившись на пропозицію ОСОБА_4 , дійшовши згоди про вартість боєприпасів, ОСОБА_5 домовився про зустріч з ОСОБА_4 на 02.07.2018 поблизу супермаркету «Рукавичка», що знаходиться в смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області.

02.07.2018 близько о 13:35 год., перебуваючи на автомобільній стоянці супермаркету «Рукавичка» в смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, ОСОБА_4 , діючи за попередньо розробленим планом, зустрівся ОСОБА_6 , де збув останньому бойові гранати РГ-42 у кількості 2 штук та підриви УЗРГМ у кількості 2 штук до них, 3 (три) поліетиленові пакети з речовиною зеленого кольору, схожого на порох, а також патрони калібру 5.45 мм. у кількості 201 штуки, за що отримав від ОСОБА_5 грошову винагороду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Крім того, ОСОБА_4 було достовірно відомо, що бойові припаси гранати РГ-42 та підриви УЗРГМ, патрони калібру 5.45 мм., порох для додаткових метальних зарядів які він збув, відносяться до предметів, які обмежені в цивільному обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу.

Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що патрони калібру 5,45 мм., порох для додаткових метальних зарядів, гранати РГ-42 та підриви УЗГРМ до них являються бойовими припасами, для носіння, зберігання, передачі чи збуту яких необхідно отримати передбачений законом дозвіл у встановлений законодавством України спосіб, якого у останнього не було, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами, виражене у носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу за грошову винагороду розмірі 4000 грн.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу на посаді інструктора навчального взводу 4 навчальної батареї 4 навчального артилерійського дивізіону підготовки фахівців причіпної артилерії та мінометів, у порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471ХII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п.п.2.6., 2.7., 2.8., 9.1., 9.2., 10.1., 11.1., 12.1.,12.2., 12.3. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ №622 від 21 серпня 1998 року, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами, а саме без передбаченого законом дозволу:

27.04.2018 та 02.07.2018 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 вчинив носіння, зберігання та збут за грошову винагороду у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень бойових припасів, а саме патронів калібру 5,45 мм. 356 штук, пороху для додаткових метальних зарядів 11 штук, 2 гранат РГ-42 та 2 підривів УЗГРМ до них, додаткових метальних зарядів до 82 мм. мінометної міни у кількості 9 штук, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

02.07.2018 слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України під час огляду місця події у ОСОБА_4 вилучено 2 (два) мобільних телефони марки «Lenovo» чорного кольору та «Apple Iphone 4» чорного кольору, грошові кошти в сумі 2000 ( дві тисячі) гривень із серією та номерами: ЛА7293306, ЛБ8895132, СБ6611768, КА2618022, МД6429414, КИ6891595, МЗ5021402, СВ5090014, СГ9907528, МЄ8161917, ВА3701734, МД4149755.

03.07.2018 слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_7 . ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі.

Відтак, у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна являється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, який скасовується у встановленому порядку. Арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації майна; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Завданням арешту майна являється запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Настання негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно для інших осіб не передбачається.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вищевказані речі, предмети та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження №0000103 від 17.05.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, з метою запобігання можливого їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення чи відчуження, керуючись ст. ст. 36, 40, 170 КПК України, слідчий суддя , -

ухвалив:

клопотання задовольнити.

Задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту на майно громадянина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке вилучено під час огляду місця події, а саме: 2 (два) мобільних телефони марки «Lenovo» чорного кольору та «Apple Iphone 4» чорного кольору, грошові кошти в сумі 2000 ( дві тисячі) гривень із серією та номерами: ЛА7293306, ЛБ8895132, СБ6611768, КА2618022, МД6429414, КИ6891595, МЗ5021402, СВ5090014, СГ9907528, МЄ8161917, ВА3701734, МД4149755.

Виконання ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 та за його дорученням оперативних працівників військової прокуратури Львівського гарнізону.

Строк дії ухвали становить один місяць з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1