28.08.2018
Справа № 642/4576/18
Провадження №1-кс/642/2221/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002179 від 26.08.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0002179 від 26.08.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що 25.08.2018 близько 23.00 год. невстановлена особа, знаходячись поблизу північного тунелю вокзалу станції Харків Пасажирський, за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 1, відкрито із застосуванням насильства заволоділа грошовими коштами та документами ОСОБА_5 , чим спричинила матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

В Клопотанні слідчий просить накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події речі, а саме: мобільний телефон Нокіа imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон Prestigio imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон Nokia imei НОМЕР_5 , мобільний телефон SAMSUNG imei НОМЕР_6 ; обкладинка документів з паспорту НОМЕР_7 , обкладинка синього кольору у якій знаходилося пенсійне посвідчення № НОМЕР_8 , паперовий конверт білого кольору, металевий ключ від вагонів, купюра номіналом 500 гривен СГ4866046; купюра номіналом 500 гривень ВГ1613729; купюра номіналом 500 гривень номіналом ФБ 2509469; купюра номіналом 500 гривень ВБ5863170; паспорт городянин України НОМЕР_7 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_8 , абонентський квиток НОМЕР_9 , з метою заборони особі у якої вони були вилучені, ними володіти, розпоряджатися, та відчужувати їх, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вказані вилучені в ході огляду предмети, грошові кошти, документи, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом по кримінальному провадженню. Та для недопущення перешкоджанню встановлення істини у даному кримінальному провадженні шляхом зникнення, пошкодження, приховування, втрати або пошкодження майна, яке є речовим доказом по кримінальному провадженню, на даний час виникла необхідність накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, у ОСОБА_6 зазначені вище предмети, з метою заборони володіти та розпоряджатись, ними будь-яким чином, у тому числі відчужувати їх, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні. Не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного висновку

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході огляду місця події.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131-132, 171-173 КПК України, -.

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 26.08.2018 року в ході огляду місця події речі, а саме: мобільний телефон Нокіа imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон Prestigio imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон Nokia imei НОМЕР_5 , мобільний телефон SAMSUNG imei НОМЕР_6 ; обкладинка документів з паспорту НОМЕР_7 , обкладинка синього кольору у якій знаходилося пенсійне посвідчення № НОМЕР_8 , паперовий конверт білого кольору, металевий ключ від вагонів, купюра номіналом 500 гривен СГ4866046; купюра номіналом 500 гривень ВГ1613729; купюра номіналом 500 гривень номіналом ФБ 2509469; купюра номіналом 500 гривень ВБ5863170; паспорт городянин України НОМЕР_7 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_8 , абонентський квиток НОМЕР_9 , з метою заборони особі у якої вони були вилучені, ними володіти, розпоряджатися, та відчужувати їх, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя ОСОБА_1