АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/552/18 Справа № 182/2686/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м.Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0001142 відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Шолохове
Нікопольського району Дніпропетровської області,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, які являються членами його сім`ї. Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 в період з 11.07.2016 року по 11.07.2017 року знаходився на обліку Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, як особа, що вчиняє насильство в сім`ї. Крім того, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та за місцем мешкання характеризується негативно.
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17 червня 2018 року з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та існує ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу. Але слідчим та прокурором недостатньо доведено, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки достатніх та достовірних доказів цьому не надано.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, 16 квітня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001142.

17 квітня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що виразилось в спричиненні умисно тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16 квітня 2018 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 16 квітня 2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17 квітня 2018 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 17 квітня 2018 року.

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст. 121 КК України, та прийшов до висновку, що існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу, однак прокурором недостатньо доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Колегія суддів вважає, що сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та оцінює критично доводи апелянта про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для застосування до нього більш обтяжливого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційний суд не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4