н/п 1-кс/640/7283/18
"16" липня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_4 в червні 2018 року у відкритому доступі в мережі «Інтернет» на сторінці в соціальній мережі «Facebook», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщений текст у особистому профайлі « ОСОБА_5 », який містить заклики до повалення діючої влади в Україні.
У вказаному інформаційному зверненні містяться висловлювання, що наголошують на заклики на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади. Також, у зазначеному зверненні наявні тези, які негативно зображують керівництво України.
Лозівським МРВ Управління СБ України зафіксовано розміщення інформаційних матеріалів ОСОБА_4 , зроблений скріншот та отриманий висновок спеціаліста Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди з підтвердженням закликів ОСОБА_4 , спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.
Згідно відповіді на доручення, яка надійшла з Лозівського МРВ Управління СБ України в Харківській області № 70/30-2086 від 05.07.2018, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що до вчинення вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того згідно вказаної відповіді на доручення, електронний пристрій (ноутбук), а також інші засоби виходу у мережу «Інтернет» знаходиться за адресою реєстрації та мешкання ОСОБА_4 .
Надалі 13.07.2018 року слідчим слідчого відділу УСБУ в Харківській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 проведено обшук за місцем фактичного місцезнаходження ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого в ході обшуку виявлено та вилучено ноутбук фірми Fujitsu Siemens серійний номер YBFV084921 в корпусі сірого кольору.
Вище перелічені предмети належать громадянину України ОСОБА_4 .
Предмети, вилучені за результатом проведення обшуку, відповідають критеріям статті 98 КПК України, та можливо свідчать про причетність громадянина ОСОБА_4 до протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України.
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК на вилучені предмети необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 16.07.2018 надійшла заява старшого слідчого в ОВС УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, у зв`язку з зайнятістю по роботі. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 11).
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної сумісної власності зареєстрований за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою відшукання і вилучення комп`ютерної техніки, інших електронних носіїв інформації, на яких може міститись інформація щодо здійснення протиправної діяльності та має значення для досудового розслідування та може бути доказом під час судового розгляду, мобільних телефонів, які використовувались для вчинення протиправної діяльності (а.с. 7).
12.07.2018 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.10 год. до 16.05 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 12.07.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 8-10).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 12.07.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук фірми Fujitsu Siemens серійний номер YBFV084921 в корпусі сірого кольору якій належить ОСОБА_4 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання майна, приміщення для зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1