В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Фастів

25 жовтня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000119 від 03.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мохничка, Попільнянського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, інваліда 3 групи з дитинства, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 31 січня 2018 року, перебуваючи по вул. Лесі Українки, що в с. Гвардієць, Фастівського району, Київської області, на полі, неподалік свого будинку, помітив корпус складського приміщення, яке складалось з металевого корпусу та декількох бетонних плит, яке належить Національному університету біоресурсів і природокористування України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім. О.В. Музиченка» і за вказаною конструкцією тривалий час ніхто не доглядав та не використовував за призначенням, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку металевого каркасу воріт вказаного приміщення.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , заздалегідь підготувався до вчинення злочину та підшукав за місцем проживання металеву арматуру та ручну пилку, після чого 31 січня 2018 року о 19 год. 00 хв., направився до складського приміщення яке розташоване по АДРЕСА_2 , і яке перебуває на балансі Національного університету біоресурсів і природокористування України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім. О.В. Музиченка».

Перебуваючи біля напівзруйнованого складського приміщення, що за вище зазначеною адресою, ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що його дії є непоміченими для інших осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, за допомогою металевої арматури, яку приніс з собою, підважив металевий каркас створки воріт, таким чином знявши їх завіс, поклав на землю, та за допомогою пилки по металу, яку також приніс з собою, розпиляв металевий каркас вище зазначених воріт на чотири частини, після чого утворені металеві кули переніс до свого місця проживання, спричинивши Національному університелу біоресурсів і природокористування України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім.О.В. Музиченка», матеріального збитку на загальну суму 3150 грн. 00 коп.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та підтвердив, що злочин скоїв способом та при обставинах, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що 31 січня 2018 року, перебував по вул. Лесі Українки, в с. Гвардієць, Фастівського району, Київської області, на полі, неподалік свого будинку, помітивши корпус складського приміщення, яке складалось з металевого корпусу та декількох бетонних плит, яке належить Національному університету біоресурсів і природокористування України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім.. О.В. Музиченка» вирішив здійснити крадіжку металевого каркасу воріт вказаного приміщення.

Перебуваючи біля напівзруйнованого складського приміщення, за допомогою металевої арматури, яку приніс з собою, підважив металевий каркас створки воріт, таким чином зняв їх завіс, поклав на землю, та за допомогою пилки по металу, яку також приніс з собою, розпиляв металевий каркас вище зазначених воріт на чотири частини, після чого утворені металеві кули переніс до свого місця проживання,

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати, цивільний позов визнав повністю.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, який погодився на скорочений розгляд справи, наслідки його обвинуваченому були роз`яснені та зрозумілі, його винність у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами справи, які ніким не оспорюються.

В силу ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину,в силу ст..89 КК України раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, стан його здоров`я, є інвалідом 3 групи з дитинства, думку представника потерпілого з приводу призначення покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, тому йому можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства.
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов Національного університету біоресурсів і природокористування України Відокремлений підрозділ НУБіП України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім. О.В. Музиченка» задовільнити повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-377, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 25 жовтня 2018 року.

Речові докази 4 металеві кутники, утворені з металевої створи воріт напіврозваленого складського приміщення, розмірами 10х10 см., довжиною 15 м, передані на відповідальне зберігання відокремленому підрозділу Національному університету біоресурсів і природокористування України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім.. О.В. Музиченка» -залишити у його власності.
Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов Національного університету біоресурсів і природокористування України Відокремлений підрозділ НУБіП України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім. О.В. Музиченка» задовільнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України Відокремлений підрозділ НУБіП України «Великоснітинське навчально-дослідницьке господарство ім. О.В. Музиченка» 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1