1Справа № 335/6122/18 1-кс/335/4102/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
02.06.2018 року слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
31.05.2018 органом досудового розслідування в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 150 гривень купюрами: 100 гривень серійний номер ЗБ 9175599; 50 гривень серійний номер ФЄ 4661644 та електричні ваги «Pomotec».
Слідчий зазначає, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що воно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, та відповідає критеріям, визначеними ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК Україні, у зв`язку з чим необхідно накласти на них арешт з метою збереження речових доказів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав які викладені в ньому, просила клопотання задовольнити.
Власник тимчасово вилученого майна, про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлявся своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з`явився.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі ОСОБА_5 .
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2018 року, надано дозвіл на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.
Як випливає з протоколу обшуку, 31.05.2018 року слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 150 гривень купюрами: 100 гривень серійний номер ЗБ 9175599; 50 гривень серійний номер ФЄ 4661644 та електричні ваги «Pomotec».
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, виявлене та вилучене під час проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 98 КПК України, тобто вилучене майно має ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Тому для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Слідчий суддя, врахувавши ці положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження вилученого майна, вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.
Отже, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий судя
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна- задовольнити.
Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 31.05.2018 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1.Грошові кошти у сумі 150 гривень купюрами: 100 гривень серійний номер ЗБ 9175599; 50 гривень серійний номер ФЄ 4661644;
2. Електричні ваги «Pomotec».
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04 червня 2018 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 06 червня 2018 року о 16:00 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1