Справа № 495/6852/18
Номер провадження 1-кп/495/397/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001899 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 07.04.2018 приблизно о 01 годині обвинувачений ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , побачили неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Далі обвинувачений ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий намір на відкрите викрадення чужого майна, вступили в злочину змову, діючи в єдиній групі осіб, поєднаний єдиним умислом, підійшли до неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , і почали питати у останніх чи є в них гроші, мобільні телефони, які вони можуть відати на підтримку тюремної колонії. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , почали чинити психологічний вплив, який полягав в тому, що вони застосують фізичне насильство над неповнолітніми потерпілими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , якщо останні не віддадуть їм гроші та мобільні телефони, тим самим придушивши волю неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , до будь якого опору.

Далі неповнолітній ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочині дії підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , та почав обшукувати його кармани під час чого відкрито викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3», вартістю 3700 гривень, в якому була встановлена «сім» картка оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочині дії підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , та почав обшукувати його кармани під час чого відкрито викрав мобільний телефон марки «IPhone 5S» вартістю 7000 гривень, в якому була встановлена «сім» картка оператора «Київстар», вартістю 50 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , відкрито викрали майно неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на загальну суму 10765 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця події зникли та викраденим розпорядились за власним розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно, 07.04.2018 приблизно о 01 годині, він разом з ОСОБА_6 , проходячи біля будинку № 65 по вул. Першотравнева у м. Білгород-Дністровський Одеської області, побачили потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та вирішили обікрасти них. Далі він разом з ОСОБА_6 підійшли до потерпілих та почали погрожувати, що вони застосують фізичне насильство над ними, якщо останні не віддадуть їм гроші та мобільні телефони. Потім ОСОБА_6 почав обшукувати потерпілого ОСОБА_7 та забрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3», а він підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , та почав обшукувати його та забрав мобільний телефон марки «IPhone 5S». Телефон він повернув потерпілому. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує їх:

- за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою, застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 1 ст. 304 КК України втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілому, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Речові докази: мобільний телефон марки Iphone A1457 IMEI НОМЕР_1 переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити йому.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України, та на підставі санкцій вказаних статей призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 304 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: мобільний телефон марки Iphone A1457 IMEI НОМЕР_1 переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити йому.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1