Справа № 309/2450/18
Провадження № 1-кс/309/703/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00001015 від 23.08.2018 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України про арешт тимчасово вилученого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна .

У клопотанні зазначено, що що в ході проведення оперативно-розшукових заходів та всеукраїнської операції під умовною назвою «Мак» працівниками УПН ГУНП в Закарпатській області спільно з ДОП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області було встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 , по місцю свого фактичного проживання в рюкзаку зберігав приблизно 70 грам особливо-небезпечного наркотичного засобу «Марихуана» (Канабіс) для власного вживання.

22.08.2018 року слідчим СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , був проведений огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , за добровільною згодою гр. ОСОБА_5 . Під час огляду гр. ОСОБА_5 дістав з рюкзака свої речі, а саме 16 прозорих поліетиленових пакетів з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору зовні схожу на «Марихуану»; пластикову прозору коробку з наявною сухою подрібненою речовиною зеленого кольору зовні схожу на «Марихуану»; грошові кошти номіналами три купюри по 10 гривень, одна купюра 20 гривень, одна купюра 2 гривні, одна купюра 50 гривень, один долар США; три банківські картки «ПриватБанк», дві з них «Універсальна», одна «картка для виплат», банківська карта «золота карта Мастеркард»; електронні ваги; три сім-карти мобільного оператора «лайфселл»; флеш картка мікро СД; відрізки фольги поміщенні до прозорого поліетиленового пакету; насіння зеленого кольору поміщене до прозорого поліетиленового пакету.

Після цього був проведений огляд місця події в ході якого на відстані біля 500 метрів від будинку за адресою АДРЕСА_1 , а саме на земельній ділянці, яка не є обгороджена, де було виявлено та вилучено 14 стебел рослин зовні схожих на «коноплю».

Приймаючи до уваги , що вищезазначені речі, які були вилучені під час проведення огляду місця є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, та враховуючи , що вони відповідають критеріям визначеним в с. 98 КПК України, слідчий просить суд накласти на них арешт.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та володілець ОСОБА_5 не з`явилися, надіславши на адресу суду письмові заяви про розгляд клопотання у їх відсутність та просять його задоволити.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи , що в судове засідання не з`явився слідчий та власник майна , які подали письмові заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося , що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст.107, 132, 167 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00001015 від 23.08.2018 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна задоволити..

Накласти арешт на 16 прозорих поліетиленових пакетів з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору зовні схожу на «Марихуану»; пластикову прозору коробку з наявною сухою подрібненою речовиною зеленого кольору зовні схожу на «Марихуану»; грошові кошти номіналами три купюри по 10 гривень, одна купюра 20 гривень, одна купюра 2 гривні, одна купюра 50 гривень, один долар США; три банківські картки «ПриватБанк», дві з них «Універсальна», одна «картка для виплат», банківська карта «золота карта Мастеркард»; електронні ваги; три сім-карти мобільного оператора «лайфселл»; флеш картка мікро СД; відрізки фольги поміщенні до прозорого поліетиленового пакету; насіння зеленого кольору поміщене до прозорого поліетиленового пакету та 14 стебел рослин зовні схожих на рослину «конопля» та залишити їх на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Слідчий суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1