Справа № 279/2560/18
Провадження № 1-кс/279/924/18

УХВАЛА
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах публічної компанії «Орлен Ліетува» про скасування арешту майна ,-
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним клопотанням , в якому просить скасувати арешт на майно вагон-цистерну № НОМЕР_1 з вмістом рідини, яка знаходиться в цистерні та перебуває на залізничній станції Коростень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що не надано сукупності розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, санкція ч.1ст.366 КПК України не передбачає конфіскації майна, судом не враховано правову підставу для арешту майна.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав викладені в клопотанні вимоги , просить скасувати арешт накладений на вказану цистерну і повернути його компанії «Орлен Ліетува». Прокурор заперечує проти задоволення клопотання . Слідчий ОСОБА_5 проти скасування арешту майна заперечує, оскільки майно було вилучено в ході огляду місця події, визнане речовим доказом та на нього накладено арешт.
Акціонерне товариство «Орлен Ліетува» є нафтоперероблюючим підприємством, що проводить торгівлю в країнах Балтії та впродовж багатьох років імпортує нафтопродукти в Україну. До офіційних документів було внесено завідомо неправдиві відомості, які надані митному посту «Коростень» Житомирської митниці ДФС для проведення митних операцій.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
За вимогами статті 100 ч.6п.1 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Вказаний вагон-цистерна є предметом вилученим в зв`язку із вчиненням злочину передбаченого ч.1ст. 366 КК України.
Арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2.3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
Згідно ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково , якщо учасник провадження доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Суд приходить до висновку, що у органу досудового слідства на даний час відпала потреба у застосуванні арешту вказаного в клопотанні майна . У суду є всі підстави вважати , що відсутні перешкоди для передання арештованого майна ( вагону цистерни з рідиною) у володіння та користування власника, оскільки такі права накладеним арештом не обмежувалися.
У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним ( справа «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( справа «Антріш проти ФранціЇ»). Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар( справа «Спорронг та Льонрот проти ШвеціЇ»). Іншими словами має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, які прагнуть досягти.
Разом з тим, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Суд враховує також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, оскільки товариство несе витрати по оплаті за кожен день простою вагону.
Зразки рідини відібрані, експерти за призначена,необхідність тримати вагон відпала. Потреба в подальшому утриманні майна в своєму розпорядженні відпала, повернення майна не зашкодить слідству.
На підставі викладеного та керуючись ст. 174 Кримінально-процесуального Кодексу України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1