26.04.2018 Справа № 469/469/17
1-кп/469/14/18
26 квітня 2018 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Миколаїв, громадянина України, раніше судимого 03 травня 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі; 09 червня 2017 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, розлученого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, працездатного, не працює, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження :
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3
захисник - ОСОБА_5 .
Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 11 червня 2016 року приблизно об 11:00 год., точної години в ході проведення досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на незаконне заволодіння автомагнітолою марки "Mystery" вартістю 400 грн., належною ОСОБА_6 , яка знаходилась в салоні легкового автомобіля марки «ЗАЗ 110706» 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_6 та знаходився біля стели на в"їзді з автодороги М-14 Е-58 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" до с.Новофедорівка Березанського району Миколаївської області, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, шляхом відчинення передніх дверей вказаного автомобіля сів до салону автомобіля на місце водія та почав робити спроби дістати автомагнітолу марки "Mystery" з місця її встановлення, однак був помічений мешканцями с.Новофедорівка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким було відомо, що вказаним автомобілем користується ОСОБА_6 , у зв"язку з чим ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та завдання потерпілому збитків на суму 400 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Зазначені обставини підтверджені такими доказами :
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що побачив автомобіль та, заглянувши до салону, помітив автомагнітолу, яку вирішив викрасти та продати з метою отримати кошти на ремонт свого автомобіля. Відкривши двері, які були незамкнені, ОСОБА_3 сів на водійське місце, оглянув кармани, "бардачок", нахилився до магнітоли та почав її розглядати, вирішуючи, яким способом її краще зняти, щоб не пошкодити. У цей час на відстані 50 м. від нього зупинилась машина та люди з неї пішли до нього, після чого він припинив свої злочинні дії;
- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 11 червня 2016 року в дообідній час він разом з дочкою потерпілого ОСОБА_8 та зятем ОСОБА_9 їхали з с.Новофедорівка в бік м.Южного. ОСОБА_8 побачила автомобіль потерпілого, який стояв на перехресті, метрів 50 від траси, в районі недобудованої заправки. Під`їхавши, вони побачили обвинуваченого, який сидів на водійському місці. На їх запитання що він робить, він не відповів. Вони викликали поліцію;
- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_8 ;
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 11 червня 2016 року о 6.00 год. він виїхав з дому на своєму автомобілі «ЗАЗ 110706» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Залишив автомобіль на площадці біля недобудованої заправки на відстані 50-60 метрів від траси та 30-40 метрів від стели, зачинивши її ключем та оглянувши, і о 06.30 год. автобусом поїхав на роботу. Близько обіду йому подзвонила дочка і повідомила, що його автомобіль вскрили. Коли він приїхав на місце злочину, автомобіль стояв на тому ж місці, ОСОБА_3 стояв в стороні від автомобіля. З автомобіля нічого не зникло;
- заявою потерпілого ОСОБА_6
- даними протоколу огляду місця події від 11.06.2016 року
- довідкою про вартість автомагнітоли.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість та надав показання суду з приводу пред`явленого йому обвинувачення, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті в редакції від 19 квітня 2018 року, за згодою учасників судового провадження суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитись дослідженням вказаних доказів та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання.

Обставиною, що пом"якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, який є умисним, корисливим та відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненому, є працездатним, має ряд тяжких захворювань, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у психолога та нарколога не знаходиться, зі слів має утриманця, до затримання працював за наймом, відсутність тяжких наслідків діяння, стадію вчинення злочину, відсутність претензій з боку потерпілого.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що підстави для застосування до обвинуваченого найбільш тяжкого покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі відсутні, а необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, яке, відповідно до ч.3 ст.72 КК України, виконується самостійно та складанню з покараннями, призначеними вироками Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 травня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України та Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 червня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України, не підлягає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано і потреба у їх застосуванні відсутня.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з засудженого на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта, у частині, що стосується пред"явленого обвинувачення.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку складає 850 гривень.
Речові докази, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області: плоскогубці - повернути власнику ОСОБА_6 , викрутки - 2 шт., канцелярський ніж, таблиця до протоколу ОМП, на якій наявні 7 трасологічних слідів - після набрання вироком законної сили знищити.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1173 від 05.07.2016 року в сумі 550,25 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: