Справа №580/1635/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/413/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Зґвалтування
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Першотравневе, Зміївського району Харківської області, мешканець АДРЕСА_1 , судимий: 25.04.2007 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 156, ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України до позбавлення волі на строк 9 років;

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року, якою обвинувачений просить скасувати вирок суду в зв`язку з недоведеністю скоєння ним злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Постановлено строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 28.09.2016 та зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.09.2016 по день вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави кошти на відшкодування витрат за проведення експертизи №19/119/6-1/606Е від 11.08.2016 року в розмірі 351,84 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм КПК України, а надані органом досудового розслідування докази здобуті незаконним шляхом. Так, вважає, що в зв`язку з упередженим ставленням до нього з боку прокурора, залишені поза увагою його покази та покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що підтверджують його пояснення, стверджує, що не мав умислу на вчинення інкримінованих дій по відношенню до потерпілої та зазначає, що ініціатива виходила від потерпілої та він прийшов до неї після отримання смс-повідомлення, що не було перевірено на досудовому слідстві, а смс-повідомлення були видалені з телефонів та не проведена дактилоскопічна експертиза телефону потерпілої. Зауважує, що не міг застосувати фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_13 для вчинення статевого акту, оскільки у вказаний період мав проблеми з травленням та має тяжку форму травми суглобу правої ноги, що підтверджується медичною книгою та факт наявності якої був прихований органом досудового розслідування. Вказує, що з огляду на фізичні дані потерпілої, вона мала змогу здійснити йому супротив, що ставить під сумнів її покази. Зазначає, що позиція сторони обвинувачення базувалась виключно на показах потерпілої та попередніх судимостях обвинуваченого, проте прокурором не враховано його характеристики з місця роботи та проживання, обставини того, що він став на шлях виправлення, має цивільну дружину, з якою проживає. Також вказує на вимагання грошей матір`ю потерпілої за незвернення до поліції. Ставить під сумнів покази потерпілої, які, на його думку, були різними на досудовому слідстві, в тому числі і щодо одягу, який був на ній в той день, також вважає суперечливими покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під час досудового розслідування та під час судового розгляду. Вважає, що обвинувачення ґрунтується лише на показах свідка ОСОБА_15 та потерпілої ОСОБА_13 без врахування факту їх змови з певною метою. Зазначає, що потерпілій не призначено психіатричну експертизу для визначення правдивості її показів у даній справі та посилається на залишення поза увагою висновків експерта №60/2017 щодо огляду гінекологом потерпілої ОСОБА_13 , яка не з`явилася на повторний огляд експерта, не була досконально обстежена та опитана спеціалістами, що могли б дати правдивий висновок по матеріалам кримінального провадження. Вказує, що не виключено, що причиною виявлення на білизні та тілі потерпілої його виділень є використання нею рушника, яким користувалась мати потерпілої після статевого акту з ним 17.07.2016, що могло бути зроблено умисно. Зазначає також, що мати потерпілої є медичним працівником, а судово-медичний експерт ОСОБА_16 , є подругою ОСОБА_15 , а тому вважає, що висновки судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_13 можуть бути сфальсифіковані. Вказує також, що причиною того, що його обмовили, могли стати і ревнощі матері до потерпілої ОСОБА_13 , внаслідок чого ОСОБА_15 і вимагала від обвинуваченого кошти за скоєне. Вказує, що прокурором були проігноровані зазначені ним доводи щодо статевого акту з ОСОБА_15 17.07.2016 та інші докази, що могли мати місце на підтвердження його невинуватості у скоєному, та незважаючи на його правдиві покази прокурор фальсифікував покази свідків та докази на користь потерпілої, будучи зацікавленим у призначенні йому покарання у виді позбавлення волі. Зауважує, що висновок експерта №230 та супровідний лист до висновку експерта №888 мають помилки в ініціалах «по-батькові» потерпілої, а тому, на думку обвинуваченого, вказані зразки можуть належати і матері потерпілої ОСОБА_15 , і іншій особі. При цьому також вказує, що у вироку змінені прізвища свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що, на думку обвинуваченого, не є граматичною опискою з огляду на міру призначеного йому покарання за вказаний злочин. Окрім того наголошує, що при затриманні співробітниками правоохоронних органів йому були завдані тілесні ушкодження в область обличчя, він просив надати медичну допомогу, проте у медичному закладі така допомога йому надана не була, а результати рентгену пошкодженої сторони голови не були долучені до опису висновку хірурга, внаслідок чого дану інформацію було приховано.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що 19.07.2016 о 8 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання потерпілої ОСОБА_13 , застосовуючи до потерпілої фізичне насильство, зґвалтував її, внаслідок чого ОСОБА_13 було заподіяно легкі тілесні ушкодження. Даний злочин ОСОБА_6 скоїв повторно.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого - на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого злочину, висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які є достовірними, допустимими і достатніми.

Зокрема, вказані висновки підтверджуються:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_13 , за змістом яких 19.07.2016 ОСОБА_6 , застосувавши фізичне насильство, затягнув її до спальної кімнати, де зґвалтував. При цьому зазначила, що перед цим випадком від ОСОБА_6 на її телефон приходили СМС - повідомлення з проханням зайти, але не стукати. Також СМС - повідомлення він відправляв з маминого телефону. Крім того вказала, що вона не підтримувала ніяких стосунків з обвинуваченим, уникала з ним спілкування, та ніяких смс-повідомлень ОСОБА_6 не направляла.

- поясненнями свідка ОСОБА_15 , яка показала, що 19.07.2016, після того, як вони з сусідкою ОСОБА_14 повернулися з міськводоканалу, зустріли дочку, яка плакала та сказала, що сусід її зґвалтував. Вона завела дочку в будинок, а сама пішла до сусідки, де в кімнаті побачила ОСОБА_6 , який перевдягався і сказала йому про те, що викличе міліцію, так як перед цим попереджала стосовно дочки. Він їй у відповідь показав СМС - повідомлення начебто від дочки: «Мама пішла». Повідомлення було написане неграмотно. Про те, що захворів ОСОБА_6 нічого не говорив.

- поясненнями свідка ОСОБА_17 , яка показала, що вона з ОСОБА_6 познайомилася восени 2014 року на вечірці в с. Синівка і з того часу вважає його своїм чоловіком. Він став працювати в м. Лебедині і жив на квартирі. Вона читала СМС - повідомлення на його телефоні від ОСОБА_18 про те щоб він приходив. Він їй говорив, що жив з матір`ю потерпілої.

- поясненнями свідка ОСОБА_14 , відповідно до яких 19.07.2016, коли вона повернулась з міськводоканалу, побачила ОСОБА_6 , здивувалась та запитала, чому він не на роботі. Він сказав, що його просила прийти ОСОБА_15 . Через деякий час забігла ОСОБА_15 і стала кричати на ОСОБА_6 для чого він це накоїв та повідомила, що вона звернеться у міліцію. Через деякий час приїхала і міліція. Також вона звернула увагу і на те, що коли приїхала з водоканалу та зайшла у двір, то ОСОБА_6 у домашньому одязі йшов від сусідки, тобто від господарства ОСОБА_15 і їй це здалося дивним, оскільки в той день якихось прохань допомогти по господарству від ОСОБА_15 не було. Також у його руках вона побачила пляшку слабоалкогольного напою. На здоров`я в той день ОСОБА_6 не скаржився. Також свідок виключно з позитивного боку охарактеризувала потерпілу.

- поясненнями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 19.07.2016 близько 10 - 15 хв. на 9 ранку на роботу прийшов ОСОБА_6 , хоча для нього роботи не було, оскільки фабрика почала шити нову модель та про це вона йому повідомила ще 18.07.2016. В табелі за цей день у нього стоїть пропуск. На її думку, розладів здоров`я у нього не було, вів себе він як завжди.

- поясненнями свідка ОСОБА_16 , яка показала, що змиви брала на марлю з зовнішніх статевих органів. Зазначила, що можливий випадок, коли статевий акт відбувся, але дівоча пліва не порушена. Якщо є сперматозоїди, то статевий акт мав місце.

- поясненнями свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких, вона бачила в той день ОСОБА_6 на роботі близько 8 год., можливо на початку 9 год. ранку. Він до неї підійшов та попросив пігулку і сказав, що піде в аптеку. Через деякий час він пішов;

- поясненнями свідка ОСОБА_12 , згідно яких 19.07.2016 року він був на зміні, коли ранком близько 8 год., на початку 9 год. прийшов на роботу ОСОБА_6 . Коли він повертався через прохідну, то сказав, що роботи немає. На фабриці він був 10-15 хвилин;

- поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка показала, що 19.07.2016 року вона була на зміні, коли після 8 год. ранку на роботу прийшов ОСОБА_6 . Він сказав, що у нього розлад кишечника. Близько 15-20 хв. він побув і пішов в аптеку.

- поясненнями свідка ОСОБА_19 , який зазначив, що коли він розслідував справу, то ОСОБА_6 йому показував СМС - повідомлення зі змістом: «Приходь я вдома». На запитання потерпілій з цього приводу вона дала пояснення, що це повідомлення відправив сам ОСОБА_6 , взявши її телефон. У цьому повідомленні були граматичні помилки. Він про даний факт повідомив слідчого ОСОБА_20 , який розслідував цю справу.

- поясненнями свідка ОСОБА_20 , який показав, що по даній справі була призначена слідча група, в яку входив і він. Під час слідства потерпіла пояснювала, що її особистий телефон декілька раз зникав.

- висновком експерта № 146 від 27.07.2016, відповідно до якого, при огляді ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна розмірами 0,5х0,3 см, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Інші ушкодження відсутні.

- висновком експерта № 60/2017 від 15.11.2017, згідно якого, на момент огляду комісією не виявлено ознак, які б вказували на неможливість скоєння статевого акту ОСОБА_6 . При цьому, виявлене при огляді потерпілої 19.07.2016 о 12 год. садно вказує на його утворення у місці дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, яким може бути і напружений статевий член.

- протоколом огляду місця події та фототаблиці до нього, відповідно до якого, 19.07.2017 було оглянуте господарство за місцем проживання ОСОБА_15 та її доньки ОСОБА_13 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду у спальній кімнаті розташована тахта, на якій в хаотичному порядку розташований жіночій одяг. Даний одяг за наслідками огляду місця події був вилучений.

- протоколом огляду місця події та фототаблиці до нього, відповідно до якого, 19.07.2017 року було оглянуте господарство за місцем проживання ОСОБА_6 , розташоване по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речі та одяг як речові докази у справі.

- табелем, згідно якого вбачається, що 19.07.2016 року ОСОБА_6 на робочому місці був відсутній.

- висновками експерта № 886 від 03.08.2016 та №230 від 23.08.2016, згідно яких у вагінальному вмісті гр. ОСОБА_13 виявлена сперма.

- висновком експерта №888 від 10.08.2016, відповідно до якого в об`єкті №1 на трусах потерпілої ОСОБА_13 знайдено сперматозоїди, та висновками експерта №1103/886додаткова/ та № 1104/888додаткова/ від 13.10.2016, відповідно до яких зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів сперми на речовому доказі, групову характеристику крові та категорію видільництва осіб, які проходять за ознаками кримінального правопорушення, можна сказати, що походження сперми від підозрюваного ОСОБА_6 можливе.

- висновком експерта №885 від 02.08.2016 року, відповідно до якого кров громадянки ОСОБА_13 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. Вона є видільником /Se/ групових антигенів А та Н, що встановлено дослідженням зразка її слини.

Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

За таких обставин, наведені докази в їх сукупності спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності у нього умислу на вчинення інкримінованих дій по відношенню до потерпілої, заперечення факту зґвалтування та саме статевого акту, а також його посилання з приводу того, що саме потерпіла надіслала йому смс-повідомлення з запрошенням.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо неможливості застосування фізичного насильства до ОСОБА_13 для вчинення статевого акту через наявність тяжкої форми травми суглобу правої ноги, то вказані твердження також не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілої, яка вказала, яким саме чином обвинувачений вчинив злочин, пояснивши, що ОСОБА_6 рухався до спальної кімнати, тримаючись за косяки, бо йому по іншому вести себе не дозволяла нога. Таким чином, наявність відповідної фізичної вади, а також ймовірних проблем з травленням, про які вказує у апеляційній скарзі обвинувачений та щодо яких матеріали кримінального провадження достовірних доказів не містять, не стали йому перешкодами у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, матеріалами даного кримінального провадження, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також потерпілої ОСОБА_13 встановлено, що коли ОСОБА_19 розслідував справу, то ОСОБА_6 йому показував СМС - повідомлення зі змістом: «Приходь я вдома», при цьому, на запитання потерпілій з цього приводу, вона дала пояснення, що це повідомлення відправив сам ОСОБА_6 , взявши її телефон. У цьому повідомленні були граматичні помилки. Він про даний факт повідомив слідчого ОСОБА_20 , який розслідував цю справу. При цьому свідок ОСОБА_20 також підтвердив, що під час слідства потерпіла пояснювала, що її особистий телефон декілька раз зникав. Крім того, потерпіла зазначила, що перед цим випадком від ОСОБА_6 на її телефон приходили СМС - повідомлення з проханням зайти, але не стукати. Також СМС - повідомлення він відправляв з маминого телефону. Таким чином, зазначені пояснення у своїй сукупності, які узгоджуються між собою, є логічними, послідовними та не викликають сумнівів у їх достовірності, на переконання колегії суддів, підтверджують ті обставини, що під час судового розгляду з`ясовувалось питання походження смс-повідомлення обвинуваченому від потерпілої, а тому доводи ОСОБА_6 з приводу ігнорування та залишення поза увагою прокурора та слідчого факту виникнення смс-повідомлення не є слушними.

Також, на думку колегії суддів, безпідставними є доводи ОСОБА_6 щодо видалення повідомлення як з телефону обвинуваченого, так і телефону потерпілої органом досудового розслідування, оскільки переконливих мотивів на рахунок цього, окрім їх викладення за змістом вимог апеляційної скарги, апелянтом не наведено.

Разом з тим, проявів упередженості щодо ОСОБА_6 з боку сторони обвинувачення вивченням матеріалів справи не виявлено, при цьому, беручи до уваги, що суд першої інстанції врахував покази як обвинуваченого ОСОБА_6 , так і покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та поклав їх в основу вироку, доводи ОСОБА_6 в цій частині є надуманими.

Непереконливими є також доводи обвинуваченого в частині того, що органом досудового розслідування був прихований факт наявності медичної книги обвинуваченого, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, при цьому у матеріалах даного провадження відсутні будь які докази на підтвердження наведеної апелянтом обставини.

Не заслуговують на увагу колегії суддів та є голослівними доводи обвинуваченого в частині того, що потерпіла, з огляду на свої фізичні дані, мала змогу здійснити супротив обвинуваченому, оскільки такі твердження є лише домислами обвинуваченого, направленими на уникнення відповідальності за вчинене, тоді як потерпіла надала суду першої інстанції послідовні та переконливі покази щодо обставин вчиненого відносно неї злочину, та будь-яких суперечностей у показах потерпілої колегія суддів, з огляду на викладене, не вбачає.

Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і доводи обвинуваченого з приводу того, що ОСОБА_15 вимагала за неповідомлення до поліції у нього грошові кошти в розмірі 5 000 доларів, при цьому, в ході прослуховування звукозапису судового засідання від 12.12.2016, на запитання обвинуваченого свідок ОСОБА_14 , яка зі слів ОСОБА_6 була присутня при цій розмові, заперечувала даний факт.

Що стосується посилань апелянта, що обвинувачення ґрунтується лише на показах свідка ОСОБА_15 та потерпілої ОСОБА_13 без врахування факту їх змови з певною метою, його доводів на рахунок того, що причиною виявлення на білизні потерпілої її тілі належних йому біологічних слідів може бути використання нею рушника, яким користувалась і мати потерпілої після статевого акту з обвинуваченим 17.07.2016, а також посилань обвинуваченого з приводу того, що причиною обставин, за яких обвинуваченого визнано винним, могли стати і ревнощі матері до потерпілої ОСОБА_13 , внаслідок чого ОСОБА_15 вимагала від обвинуваченого кошти за скоєне, то вони є виключно припущеннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження не підтверджуються, а зазначення їх за змістом поданої апеляційної скарги у сукупності з вищенаведеними його доводами, на переконання колегії суддів, є лише способом захисту обвинуваченого ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду обвинуваченим не заявлялися клопотання про призначення дактилоскопічної та психіатричної експертизи для визначення правдивості показів потерпілої по звинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні вказаного злочину, а тому доводи обвинуваченого в цій частині є безпідставними.

Голослівними є також посилання обвинуваченого на те, що позиція сторони обвинувачення базується лише на показах потерпілої та даних про його попередні судимості, оскільки стороною обвинувачення надано, а судом першої інстанції досліджено та надано оцінку ряду належних та допустимих доказів, які в своїй сукупності та взаємозв`язку беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині за вищевказаних обставин.

Твердження обвинуваченого з приводу того, що він став на шлях виправлення жодним з наявних у матеріалах справи доказах не підтверджується, а наявність у ОСОБА_6 цивільної дружини, з якою проживає, не спростовує висновків суду про його винуватість у скоєному злочині.

Що стосується доводів обвинуваченого з приводу розбіжностей у даних про одяг потерпілої, то вказані доводи апелянта не є слушними, оскільки потерпіла у наданих нею поясненнях в суді першої інстанції взагалі не акцентувала, який одяг був на ній того дня.

Неспроможними є також доводи обвинуваченого в частині того, що залишено поза увагою висновки експерта №60/2017 щодо огляду гінекологом потерпілої ОСОБА_13 , оскільки судом при винесенні вироку надана оцінка всім дослідженим в ході судового слідства доказам, в тому числі і вказаному висновку.

Що стосується тверджень обвинуваченого в частині того, що потерпіла не з`явилась на повторний огляд експерта в ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичних експертиз», не була досконально обстежена та опитана спеціалістами, що могли б дати правдивий висновок по матеріалам кримінального провадження, то в умовах наявності у матеріалах даного провадження ряду беззаперечних доказів, що доводять вину ОСОБА_6 , та на які послався апеляційний суд в обґрунтування безпідставності доводів обвинуваченого з приводу його непричетності до скоєного злочину, наведені апелянтом обставини не спростовують факту наявності в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи обвинуваченого щодо невідповідності та суперечливості показів потерпілої та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оскільки зі змісту поданої апеляційної скарги є незрозумілим, в чому ж саме, на думку апелянта, полягає невідповідність та суперечливість показів вказаних свідків під час досудового розслідування та під час судового розгляду.

Наявність помилок в ініціалах «по-батькові» потерпілої особи у висновку експерта №230 та супровідному листі до висновку експерта №888, про які зазначає у апеляційній скарзі обвинувачений, не свідчать про те, що вказані зразки можуть належати і матері потерпілої ОСОБА_15 , і іншій особі, оскільки за змістом вказаних документів та їх суттю вбачається, що мова йде виключно про потерпілу ОСОБА_13 , при цьому відповідні посилання обвинуваченого є лише його домислом без належного на те підтвердження.

Непереконливими є також доводи обвинуваченого в частині спричинення правоохоронними органами тілесних ушкоджень в область обличчя при його затриманні слідчою групою, оскільки, як вбачається з наявного у матеріалах кримінального провадження листа прокуратури Донецької області, подана захисником ОСОБА_8 в інтересах його підзахисного заява не містить достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення співробітниками поліції протиправних дій по відношенню до ОСОБА_6 , при будь-яких інших даних, які б свідчили про звернення як обвинуваченого ОСОБА_6 , так і його захисника, до компетентних органів з приводу наведених обставин, матеріали вказаного провадження не містять.

Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та є безпідставними решта інших тверджень апелянта з приводу ненадання йому медичної допомоги, недолучення до опису висновку хірурга результатів рентгену пошкодженої сторони голови, приховування відповідної інформації та фальсифікації таким чином слідчим матеріалів даного кримінального провадження, оскільки у даному випадку апелянт лише зазначає про наведені обставини у поданій ним скарзі, не аргументуючи їх при цьому та не надаючи на їх підтвердження переконливих мотивів.

Що стосується доводів обвинуваченого про неправильне зазначення прізвищ свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , колегія суддів зазначає, що порядок виправлення описок у судовому рішенні передбачений ст.379 КПК України.

Оскільки вивченням матеріалів справи не встановлено жодних даних, які б свідчили про здобуття наданих органом досудового розслідування доказів незаконним шляхом, наявність у висновку судово-медичного експерта ОСОБА_16 ознак фальсифікації, фальсифікації прокурором показів свідків та доказів на користь потерпілої та зацікавленості сторони обвинувачення у призначеному терміні покарання обвинуваченого, а тому колегія суддів приходить до висновку, що немає підстав вважати, що вказані доводи обвинуваченого ґрунтуються на матеріалах вказаного кримінального провадження та є вмотивованими.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду, а для засудженого, який утримується під вартою з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.