Справа № 405/4228/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005201 від 14.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.04.2004 року Подільським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 16.06.2006 року на підставі постанови Олександрійського PC Кіровоградської області умовно-достроково звільнений від відбування покарання; 20.01.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадене чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно, за наступних обставин.

14.06.2018 року близько 05 год. 00 хв. ранку, більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 проходив по АДРЕСА_3 , де побачив відчинений під`їзд № 1. Припускаючи, що в приміщенні даного під`їзду можуть знаходитись сховові комори, в яких може зберігатись майно та цінності, ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у вищевказане сховище.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, таємно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, повторно, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, ОСОБА_6 , зайшовши до приміщення вказаного під`їзду, піднявшись на майданчик, що між 7 та 8 поверхами, підійшов до дверей сховової комори, зламав верхню частину дверей даної комори. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , проник через зламані двері до даного сховища, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , звідки таємно викрав наступне майно, металевий візок типу «Кравчучка», коричневого кольору, вартістю 20,94 грн.; металеве розкладне ліжко з алюмінію вартістю 171,02 грн.; 29 скляних господарських банок для консервування об`ємом по 0,5 л, загальна вартість яких складає 58,00 грн.; 2 скляні господарські банки для консервування об`ємом по 3 л, загальна вартість яких складає 15,34 грн.

Після чого, ОСОБА_4 направився до виходу з даного під`їзду, пройшов через вхідні двері, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме таємного, викрадення чужого майно, однак, через причини які не залежали від його волі, не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки був затриманий ОСОБА_8 біля даного під`їзду.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , міг спричинити потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 265,30 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорює фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно 14.06.2018 року близько 05 години ранку він йшов по АДРЕСА_4 та побачивши, що під`їзд №1 відчинений, він зайшов до нього. Після чого почав підніматися сходами та видивлятися комори. Між 7 та 8 поверхом він підійшов до комори та зламав верхню частину дверей та вирішив викрасти звідти металевий візок «кравчучка», металеве ліжко та скляні банки. Однак, коли вийшов з під`їзжду з викраденим, то був затриманий ОСОБА_8 . У вчиненому щиро кається.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутності будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку прокурора, роз`яснивши наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежився дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ним не оспорюється та роз`яснив учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадене чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на тяжкий злочин, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває, не одружений, не має утриманців, за місцем проживання характеризується позитивно, працює неофіційно, має не зняту та не погашену судимість.

Згідно з висновком досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 визначено як високий ризик.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК, з врахуванням ч.3 ст.68 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 858 грн. підлягають стягненню зі ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

- металевий візок типу «Кравчучка», коричневого кольору; металеве розкладне ліжко; корзина плетена коричневого кольору в синьому пакеті; металеві щипці; шліфувальний камінь; шліфувальний станок; мішок з двома сухими пайками; поплавок з трубками для зливного бачку; поліетиленові плівки; змішувач; клітчата сумка з 29 скляними господарськими банками для консервування об`ємом по 0,5 л., 2 скляними господарські банки для консервування об`ємом по 3л., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити останній як їй належні.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 858 /вісімсот п`ятдесят вісім/ гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9