У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 800 084 40 від 24 серпня 2016 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимівське Тимівського району Сахалінської області Російської Федерації, без громадянства, непрацюючого, без місця реєстрації та місця постійного проживання, не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України,
за участі прокурорів ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2017 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі, за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, за ч. 1 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Постановлено початок строку відбування покарання обчислювати з 24.08.2016.

Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув?язнення з 24.08.2016 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_7 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату в вечірній час доби у травні 2016 року, перебуваючи в лісопарковій зоні на відстані приблизно 100 метрів від Бортницької станції аерації, що знаходиться на вул. Колекторній, 15, в м. Києві, після спільного вживання алкогольних напоїв з невстановленою досудовим розслідуванням особою жіночої статі, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, з метою вбивства, наніс невстановленим досудовим розслідуванням предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, тримаючи його у правій руці, два удари в область живота останній, спричинивши два проникаючих колото-різані поранення живота - рани розташовані на передній черевній стінці, в правій пупковій ділянці, щілиноподібної форми, один кінець П-подібної форми, інший гострокутний, верхній край ран підритий, нижній скошений, від яких відходять ранові канали, по ходу яких ушкоджується шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`язи передньої черевної стінки, очеревина, сальник, здухвина кишка та брижа кишечника, внаслідок чого настала смерть невстановленої досудовим розслідуванням особи жіночої статі на місці вчинення кримінального правопорушення.
З метою приховання даного злочину ОСОБА_7 закопав труп невстановленої досудовим розслідуванням особи у лісопарковій зоні та з місця вчинення злочину зник.

Крім того, ОСОБА_7 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату у вечірній час доби в червні 2016 року, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи у лісопарковій зоні на відстані приблизно 100 метрів від ресторану Козацький стан, що на Бориспільському шосе, 18 км., в м. Києві, під час спільного вживання з невстановленою досудовим розслідуванням особою жіночої статі алкогольних напоїв та спільної словесної перепалки, з метою умисного вбивства вказаної особи, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, маючи при собі невстановлений досудовим розслідуванням предмет, якому притаманні колюче-ріжучі властивості та тримаючи його в правій руці, наніс два удари в область живота останній, спричинивши два проникаючих колото-різані поранення живота - рани розташовані на передній черевній стінці по центру та праворуч, одна рана веретеноподібної форми, інша дугоподібної, один кінець ран П-подібної форми, інший гострокутний, з рівними краями, від яких відходять ранові канали, по ходу яких ушкоджується шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`язи передньої черевної стінки, очеревина, внаслідок чого настала смерть невстановленої досудовим слідуванням особи жіночої статі на місці вчинення кримінального правопорушення.
Після цього, з метою приховання даного злочину, ОСОБА_7 загорнув труп у ковдру та замаскував його гілками дерев у лісопарковій зоні та з місця вчинення злочину зник.

Крім того, 23 серпня 2016 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи у лісопарковій зоні приблизно на відстані 100 метрів від торговельного центру МЕТРО, що по вул. Григоренко, 43, в Києві, неподалік озера Тягле, вживав з невстановленою досудовим розслідуванням особою жіночої статі алкогольні напої і, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків під час словесного конфлікту, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вбивства цієї особи, накинув на її шию шнурок від своєї кофти та став здушувати ним її шию доти, доки остання не перестала подавати ознаки життя, спричинивши перелом під`язикової кістки та щитовидного хряща праворуч, крововиливи в м`яких тканинах в ділянці ушкоджень під`язикової кістки та щитовидного хряща, стиснення язика зубами, внутрішньо альвеолярні крововиливи, набряк, вогнища гострої альвеолярної емфіземи в легенях, набряк строми, нерівномірна гіпертрофія та вогнищева фрагментація у міокарді, периваскулярний і перицелюлярний набряк в головному мозку, деліпідізація спонгіоцитів у наднирнику, внаслідок чого настала смерть невстановленої досудовим розслідуванням особи жіночої статі на місці вчинення кримінального правопорушення.
З метою приховання злочину, ОСОБА_7 прикрив труп рештками одягу та туристичною палаткою і підпалив їх. Внаслідок тривалої дії полум`я сформовано значні ділянки обвуглених м`яких тканин та кісток в області голови, шиї, тулуба і кінцівок на прощі близько 95 % поверхні тіла, з одночасним повним прогоранням стінок грудної та черевної порожнин та втратою анатомічної цілісності і структури органів. В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Також ОСОБА_7 , 24 серпня 2016 року, приблизно о 01.00 годині, перебуваючи біля під?їзду № 3 на проспекті Палладіна, 24, в м. Києві, під час спільного розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно кухонним ножем, який тримав у правій руці, наніс їй удар в область живота, спричинивши проникаюче колото-різане поранення живота: рана (з рівними краями, верхній кут рани тупий, нижній гострий) на передній черевній стінці зліва від серединної лінії в мезогастральній ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, спереду назад, зліва на право, знизу вгору, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину, з пораненням прядки великого черевця, з явищами внутрішньочеревної кровотечі (наявність в черевній порожнині до 50 мл. крові), що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
В подальшому було викликано лікарів швидкої медичної допомоги, які госпіталізували ОСОБА_12 до Київської міської клінічної лікарні № 6.

Не погоджуючись з судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі висунув наступні вимоги:

1) Повторно дослідити викладені в мотивувальній частині обставини, встановлені під час кримінального провадження, оскільки вони досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями, для чого:
- дослідити протокол слідчого експерименту від 04 листопада 2016 року за участі підозрюваного ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 155-159);
- дослідити протокол від 29 грудня 2016 року за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року (т. 2 а.п. 234-235);
- дослідити протокол слідчого експерименту від 09 вересня 2016 року за участі свідка ОСОБА_13 (т. 2 а.п. 182-184);
- дослідити протокол огляду місця події від 24 серпня 2016 року в лісопарковій зоні по вул. Колекторній, 15, в м. Києві (т. 1 а.п. 229- 235, 241-242);
- дослідити протокол огляду трупу невстановленої жінки від 24 серпня 2016 року в лісопарковій зоні по вул. Колекторній, 15, в м. Києві (т. 1 а.п. 236-240);
- дослідити протокол проведення слідчого експерименту від 24 серпня 2016 року за участі ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 243-248);
- дослідити протокол огляду трупу від 25 серпня 2016 року на ділянці, розташованій біля ресторану Козацький Стан на 18 кілометрі Бориспільського шосе в м. Києві (т. 2 а.п. 30-42);
- дослідити протокол слідчого експерименту від 25 серпня 2016 року за участі ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 43-47);
- дослідити протокол огляду місця події від 24 серпня 2016 року в лісопарковій зоні по пр-ту Петра Григоренка, 43, в м. Києві (т. 2 а.п. 91-98);
- дослідити протокол огляду трупа від 24 серпня 2016 року у лісопарковій зоні на відстані 100 м. від ТЦ Метро по пр-ту Григоренка, 43, у м. Києві (т. 2 а.п. 99-104);
- дослідити протокол слідчого експерименту від 24 серпня 2016 року за участі ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 105-110);
- дослідити протокол слідчого експерименту від 24 серпня 2016 року за участі ОСОБА_7 по епізоду заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 222-228);
- дослідити висновок судово-медичної експертизи № 1730/Е від 17 листопада 2016 року (т. 1 а.п. 184-188);
- дослідити висновки судово-медичних експертиз №№ 1925/2 від 26 жовтня 2016 року і 35/1925/2 від 27 жовтня 2016 року, у відповідності до яких, зокрема, тілесні ушкодження на трупі могли утворитись за обставин, на які вказує ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 2-5, 15-17);
- дослідити висновки судово-медичних експертиз №№ 1940/2 від 30 листопада 2016 року, 37/1940/2 від 01 грудня 2016 року і 49/1940/2 від 14 грудня 2016 року, у відповідності до яких, зокрема, не виключається можливість заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупу, за обставин, на які вказує ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 49-52, 72-74, 77-78);
- дослідити висновки судово-медичних експертиз №№ 1926/2 від 07 листопада 2016 року і 36/1926/2 від 08 листопада 2016 року, у відповідності до яких, зокрема, не виключається можливість виникнення у постраждалої стану асфіксії при послідовності дій вказаних ОСОБА_7 на відеозаписі слідчого експерименту від 24 листопада 2016 року (т. 2 а.п. 112-115, 123-125);
- дослідити показання свідка ОСОБА_13 , яка була допитана в порядку ст. 225 КПК України слідчим суддею під час досудового розслідування (т. 3 а.п. 71-75).
2) Дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції та про дослідження яких стороною захисту заявлялося клопотання під час розгляду в суді першої інстанції, для чого:
- призначити експертизу відеозапису усіх наданих стороною обвинувачення відеозаписів, з метою дослідження матеріалів та засобів відеозапису, встановлення технічних умов та технології відеозапису, з метою встановлення факту наявності або відсутності редагування відеозаписів слідчих дій (слідчий експеримент з участі підозрюваного ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, час проведення 16:54-16:57 (т. 1 а.п. 222-228); слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, час проведення 17:04-19:02 (т. 2 а.п. 105-110); слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, час проведення 19:42-20:26 (т. 1 а.п. 243-248); слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_7 від 25 серпня 2016 року, час проведення 20:42-21:17 (т. 2 а.п. 43-47); огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Колекторній, 15, в м. Києві, час проведення 20:40-22:30 (т. 1 а.п. 229-235); огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Колекторній, 15, в м. Києві, час проведення 22:50-23:30 (т. 1 а.п. 236-240); огляд місця події від 25 серпня 2016 року по вул. Бориспільське шосе, 18 км., в м. Києві, час проведення 21:20-22:53 (т. 2 а.п. 30-42); огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Григоренка, 43, в м. Києві, час проведення 23:35-23:58 (т. 2 а.п. 91-98); огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Григоренка, 43, в м. Києві, час проведення 19:10-19:30 (т. 2 а.п. 99-104); слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_13 від 09 вересня 2016 року, час проведення 18:03-19:52 (т. 2 а.п. 182-184);
- допитати експертів, які надали висновки судово-медичних експертиз № 1730/Е від 17 листопада 2016 року, № 35/1925/2 від 27 жовтня 2016 року, № 49/1940/2 від 14 грудня 2016 року та № 36/1926/2 від 08 листопада 2016 року, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , щодо можливості надання висновку про можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень у досліджених ними осіб внаслідок дій ОСОБА_17 , без урахування зазначених вище відеозаписів слідчих дій, та підстав, з яких зазначено про можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок дій обвинуваченого.
3) Визнати недопустимими такі докази: слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_17 від 24 серпня 2016 року, час проведення 16:54-16:57; слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, час проведення 17:04-19:02; слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_17 від 24 серпня 2016 року, час проведення 19:42-20:26; слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_17 від 25 серпня 2016 року, час проведення 20:42-21:17; огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Колекторній, 15, в м. Києві, час проведення 20:40-22:30; огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Колекторній, 15, в м. Києві, час проведення 22:50-23:30; огляд місця події від 25 серпня 2016 року по вул. Бориспільське шосе, 18 км., в м. Києві, час проведення 21:20-22:53; огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Григоренка, 43, в м. Києві, час проведення 23:35-23:58; огляд місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Григоренка, 43, в м. Києві, час проведення 19:10-19:30; слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_13 від 09 вересня 2016 року, час проведення 18:03-19:52, у зв`язку із тим, що вони отримані з порушенням вимог КПК України.
4) Визнати недопустимими доказами в частині відповідності механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій (висновок судово-медичного експерта № 1730/Е від 17 листопада 2016 року) і загиблим (висновки судово-медичних експертів № 35/1925/2 від 27 жовтня 2016 року, № 49/1940/2 від 14 грудня 2016 року та № 36/1926/2 від 08 листопада 2016 року), оскільки висновки обґрунтовуються недопустимими доказами.
5) Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України та, на підставі ч. 2 ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі - змінити.
Кваліфікувати дії ОСОБА_7 по епізоду по вул. Колекторній, 15, в м. Києві - за ч. 2 ст. 121 КК України; по епізоду по 18 км. Бориспільського шосе в м. Києві - за ч. 2 ст. 121 КК України; по епізоду по пр-ту Палладіна, 24, в м. Києві - за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій зазначених норм Кримінального кодексу України.
6) Визнати невинним ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні по епізоду умисного вбивства невстановленої особи по пр-ту Григоренка, 43, в м. Києві та кримінальне провадження в цій частині закрити, оскільки не встановлені достатні докази для доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.
7) У відповідності до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24 серпня 2016 року до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 7.940,6 грн. віднести за рахунок держави.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що жоден з наведених у вироку доказів не свідчить про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, за які його засуджено, принаймні, жоден з них не доводить спрямованості його умислу на вчинення умисних вбивств.
Посилається захисник і на те, що ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено осіб потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 . При цьому показання ОСОБА_12 , які різняться з тими, що викладені у вироку суду, не можна визнати належним і допустимим доказом у провадженні, як і показання ОСОБА_13 слідчому судді під час досудового розслідування, аудіозапис яких було прослухано в судовому засіданні.
Наполягає захисник на недопустимість доказів у виді відеоматеріалів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оскільки вони переносилися з оригінальних носіїв на компакт-диски без зазначення про це в процесуальних документах, а показання свідка ОСОБА_18 про відтворення підозрюваним механізму заподіяння тілесних ушкоджень загиблим - не відповідає дійсності.
Що стосується додатків до протоколу слідчого експерименту від 04 листопада 2016 року, то міні-компакт диски з відеозаписом зберігаються в матеріалах провадження у не запакованому та незапечатаному вигляді, під час якого, як і при інших, ОСОБА_7 не вказував на механізм заподіяння тілесних ушкоджень загиблим, а тому висновки експертиз в частині відповідності заподіяння тілесних ушкоджень - є недопустимими при тому, що у допиті експертів по них було відмовлено.
Отже, підсумовуючи, захисник вважає, що досліджені матеріали кримінального провадження не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено.
Вказує також на неправильне застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України, але не приводить доводи на обґрунтування своїх апеляційних вимог в цій частині.
Посилається захисник і на неправильне стягнення процесуальних витрат за проведення експертиз, які не згадуються у вироку суду.

Потерпілі про дату, час та місце розгляду апеляційного провадження повідомлялися у передбачений законом спосіб.

Їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги фактично у повному обсязі та клопотання про дослідження доказів у провадженні, вказаних в апеляційній скарзі захисника, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, а також проти задоволення клопотання про дослідження доказів у провадженні, які досліджені судом першої інстанції повно та яким у судовому рішення надана належна оцінка, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги і клопотання про дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення клопотання захисника про дослідження доказів у провадженні, оскільки захисник, не дивлячись на надання йому достатнього часу, не обґрунтував вказане клопотання, як того вимагають положення ч. 3 ст. 404 КПК України.

Крім того, колегія суддів прийшла до таких висновків з огляду на нижчевикладене.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною захисту в суді апеляційної інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції фактично не заперечував обставин нанесення тяжкого тілесного ушкодження та у заподіянні смерті іншій людині, вказуючи при цьому, що умислу на вбивства у нього не було та він вбивства жінок попередньо не планував, але при цьому не заперечував, що всіх загиблих він знав.

Як пояснив ОСОБА_7 суду першої інстанції, в травні 2016 року він вчинив вбивство по АДРЕСА_1 , де він-обвинувачений проживав разом з цивільною дружиною ОСОБА_13 .

Після сумісного вживання спиртних напоїв разом з дружиною та іншою жінкою, дружина пішла спати, а він посварився з потерпілою, яку вдарив два рази ножем у живіт. Потім випив ще горілки та ліг спати.

Швидку допомогу не викликав, оскільки вона в місце його помешкання все одно б не приїхала.

Близько 3 години ночі, коли він прокинувся, потерпіла була ще живою, а приблизно в 6.30 - 7 годин ранку, коли він прокинувся вдруге, потерпіла вже була мертвою.

Він поховав труп, поклавши в могилу до потерпілої іконки.

Крім того, ОСОБА_7 суду першої інстанції показав, що приблизно в червні-липні 2016 року він з дружиною та вже іншою жінкою-потерпілою вживали алкогольні напої біля ресторану Козацький стан.

Під час сварки він вдарив потерпілу один чи два рази ножем у живіт, після чого ліг спати.

Потім він розбудив дружину та вони пішли.

На труп впали гілки, коли він збирав палатку.

Надалі ОСОБА_7 в суді першої інстанції пояснив, що 23 серпня 2016 року біля ТЦ МЕТРО, він разом з потерпілою на ім`я ОСОБА_19 вживали алкогольні напої.

Під час сварки він задушив її шнурком з капюшону своєї куртки. Він був злий на ОСОБА_19 , оскільки вважав, що вона заразила його ВІЛ.

Шнурок викинув, а потім спалив палатку і труп.

Також обвинувачений ОСОБА_7 суду першої інстанції пояснив, що в ніч з 23 на 24 серпня 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння навпроти станції метро Академмістечко, він познайомився з потерпілою ОСОБА_12 , яку під час сварки вдарив ножем.

Потім чекав на приїзд працівників поліції, яким розповів, що підрізав людину, та що вчинив і інші вбивства.

Як показала суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_20 , вона 24 числа, якого місяця точно не пам`ятає, в 2016 році познайомилася з ОСОБА_7 у переході біля станції метро Академмістечко, після чого вони пішли до під`їзду будинку. Під час розмови ОСОБА_7 вживав алкогольні напої та скаржився їй на життя, казав, що йому все набридло, що хоче попасти в тюрму. Вона-потерпіла попросила у нього випити і в якийсь момент відчула ніж у животі. Вона щосили відштовхнула від себе ОСОБА_7 та побігла в напрямку станції метро, де охоронець викликав швидку допомогу та міліцію.

Потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка нанесла їй удар ножем в живіт, згідно з даними протоколу пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 серпня 2016 року (т. 1 а.п. 173-176).

Неточності в показаннях потерпілої ОСОБА_12 щодо дати події, слід обумовити спливом часу, травмою та загальним станом потерпілої після пригоди, що не впливає на їх правильність з урахуванням інших доказів у провадженні щодо спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_12 .

Особа ОСОБА_12 встановлювалася під час додаткового розслідування і стороною захисту спричинення саме вказаній особі, яка була допитана в суді першої інстанції, тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 24 серпня 2016 року за обставин, викладених у вироку - не заперечується (т. 1 а.с. 43-44).

Як указують дані протоколу слідчого експерименту від 24 серпня 2016 року, відеозапис якого був досліджений судом першої інстанції, ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_21 вказав на місце, спосіб та обставини спричинення ним ножових поранень потерпілій ОСОБА_12 ( т. 1 а.п. 222-228).

Відповідно до змісту листа Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 06 жовтня 2016 року за № 2433/Б, о 01 год. 27 хв. було зареєстровано виклик № 142 та здійснено виїзд бригади допомоги до ОСОБА_12 за адресою: м. Київ, пр-т Палладіна, 7, біля Макдональдса, якій встановлений попередній діагноз: колота рана живота зліва (т. 1 а.п. 180, 181), який підтверджується даними судово-медичної експертизи № 1730/Е від 17 листопада 2016 року щодо виявлення у ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя у виді проникаючого колото-різаного поранення живота (т. 1 а.п. 184-188).

З показань свідка ОСОБА_22 в суді першої інстанції видно, що вона 24 серпня 2016 року була залучена в якості понятої. Спочатку вони були біля ТЦ Епіцентр по пр-ту Григоренка в м. Києві, а потім напроти Дарницької станції аерації по вул. Колекторній

При цьому ОСОБА_7 добровільно розказував і показував де він жив, спав, а потім повідомив, що він вбив жінку, детально пояснивши як саме він наносив їй удари, яку потім закопав.

У місці вказаному ОСОБА_7 у її-свідка присутності знайшли захоронення, де були іконки.

Крім того ОСОБА_7 вказав, що вбив ще одну жінку у лісопарковій зоні на Бориспільському шосе, де, при огляді місця події обвинувачений вказав і ще на вчинення ним вбивства жінки.

Свідок ОСОБА_23 суду першої інстанції дав показання, аналогічні за змістом з показаннями свідка ОСОБА_22 .

Як пояснив суду першої інстанції свідок ОСОБА_24 , він в листопаді 2016 року брав участь у відтворенні ОСОБА_7 подій злочинів.

При цьому обвинувачений самостійно вів на місця злочинів - озеро Вирлиця, біля ТЦ Епіцентр та біля станції метро Бориспільська, показував та розказував як саме він наносив удари потерпілим.

Всі учасники, які брали участь у відтворенні або були присутні при ньому, підписали складений протокол.

Під час відтворення проводилась відеозйомка.

Свідок ОСОБА_25 суду першої інстанції показав, що він разом з свідком ОСОБА_26 на Бориспільські трасі був присутнім при тому, як обвинувачений самостійно показував де він заховав труп. При цьому велася зйомка, був присутній судово-медичний експерт.

Тіло загиблої жінки було присипано гілками.

Такі ж показання дав суду першої інстанції свідок ОСОБА_26 , пояснивши, що він як понятий, був присутній при проведенні слідчого експерименту 25 серпня 2016 року у лісопарковій зоні Бориспільського шосе, під час чого обвинувачений ОСОБА_7 добровільно, без будь-якого примусу, показував, де знаходиться тіло вбитої жінки, і, розповів, як він присипав його.

Весь процес знімали на відеокамеру, був присутній судово-медичний експерт. Відео він-свідок пізніше передивлявся.

З показань свідка ОСОБА_27 в суді першої інстанції видно, що він був присутнім на двох слідчих експериментах - в Святошинському райвідділі та неподалік станції метро на Харківському масиві в м. Києві, де був виявлений обпалений труп.

При цьому велась відеозйомка.

ОСОБА_7 самостійно показав місце вбивства.

Свідок ОСОБА_28 також суду першої інстанції вказав на те, що був залучений як понятий по трьом епізодам з приводу вбивства жінок обвинуваченим ОСОБА_7 - біля ТЦ Епіцентр, озеро Вирлиця та станції метро Бориспільська.

Під час проведення слідчих експериментів здійснювалася фіксація процесу відеокамерою.

ОСОБА_7 добровільно та детально розповідав як вчиняв злочини, вказував на місця, де їх вчиняв, розказував скільки наносив ударів ножем та у який спосіб наносив удари, а також, де закопав один труп, де спалив інший.

При цьому обвинувачений повідомив, що всі вбивства стались внаслідок сварок з жінками після вживання алкогольних напоїв.

По завершенню слідчої дії він-свідок підписав складені документи.

Досліджувалися у судовому засіданні суду першої інстанції і показання свідка ОСОБА_29 , яка була допитана у порядку ст. 225 КПК України слідчим суддею під час досудового слідування, з яких вбачається, що вона була співмешканкою ОСОБА_7 , який їй назвався ОСОБА_30 .

Разом вони проживали з 2010 року. Постійного місця проживання не мали.

ОСОБА_7 в останні роки часто водив до себе дівчат з траси. Були постійні дівчата, зокрема ОСОБА_31 .

Як він вбивав жінок вона-свідок не бачила, лише один раз допомагала йому винести з землянки труп дівчини, що був замотаний в ковдру, який закопав ОСОБА_7 у вириту ним яму та на цьому місці він спалив речі, щоб не почули запах трупа собаки.

Вона-свідок стала боятися ОСОБА_7 після того, як він сказав, що відбував покарання. Погрожував і їй та казав, що ніхто її шукати не буде.

Вона побоювалася, що ОСОБА_7 може її вбити як свідка.

В послідуючому, біля закопаного тіла, вони не проживали близько місяця, а потім повернулися до землянки біля того місця.

Про інші злочини вона нічого не знає.

Обвинувачений говорив про вбивство, наче читав книжку.

Вона пішла від ОСОБА_7 , коли він привів до землянки дівчину на ім?я ОСОБА_32 і яка прожила в землянці біля двох днів до того, як вона-свідок звідти пішла. Вказану дівчину, віком 22 роки, приходив забирати якийсь чоловік, але дівчина не захотіла з ним іти (т. 3 а.п. 71-75).

Обвинувачений ОСОБА_7 повідомив як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, що дійсно він представлявся співмешканці ОСОБА_13 Максом чи ОСОБА_30 , і що була допитана в суді саме його співмешканка - ОСОБА_33 , у якої він під час сумісного проживання бачив паспорт на вказане ім?я, до того, як паспорт у неї ще не пропав.

Згідно даних протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, ОСОБА_13 на фото № 4 впізнала ОСОБА_7 як відомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_34 , з яким вона проживала та який вчинив вбивства жінок (т. 2 а.п. 185-188).

З свідком ОСОБА_13 , за участі понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , проводився слідчий експеримент, за результатами якого, у відповідності до протоколу від 09 вересня 2016 року, та переглянутого відео, ОСОБА_13 вказала на місце, час вчинення ОСОБА_7 злочинів (т. 2 а.п. 182-184).

Про те, що, згідно відеозапису, вказаний слідчий експеримент проводився за участі співмешканки ОСОБА_7 - саме ОСОБА_13 , сторона захисту не заперечувала.

Як указують дані протоколу слідчого експерименту від 04 листопада 2016 року ОСОБА_7 , за участі понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_24 і спеціаліста ОСОБА_37 , в присутності захисника ОСОБА_6 , детально розповідав про обставини вчинених ним злочинів за адресами: АДРЕСА_2 , повідомляючи такі обставини, які могли бути відомі тільки особі, що вчинила вказані злочини (т. 2 а.п. 155-159).

В суді першої інстанції обвинувачений підтвердив об?єктивність фіксації фактів в указаному протоколі, вказуючи про добровільність даних ним пояснень.

Як свідчать дані досліджуваного протоколу, з ним ознайомилися учасники слідчої дії шляхом особистого прочитання та перегляду відеозапису, при цьому заяви і клопотання від учасників, у тому числі від захисника ОСОБА_6 - не надходили (т. 2 а.п. 158).

Міні-диск з відеозаписом вказаної слідчої дії опечатаний та скріплений підписом судді після його дослідження в суді першої інстанції (т. 2 а.п. 159), як і інші диски.

Згідно даних протоколів огляду місця події від 24 серпня 2016 року за участі понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , в лісопарковій зоні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 вказав на місце поховання дівчини на ім?я ОСОБА_38 , яка була загорнута в ковдру, де з ями були вилучені і ікони, що були оглянуті 31 серпня 2016 року (т. 1 а.п. 229-234, 236-239, 241-242), а під час проведення слідчого експерименту 24 серпня 2016 року, в присутності захисника ОСОБА_21 обвинувачений вказав на обставини вчиненого ним злочину, демонструючи механізм нанесення тілесних ушкоджень дівчині на ім?я ОСОБА_39 та їх локалізацію (т. 1 а.п. 243-248), що відповідає висновкам судово-медичних експертиз № 1925/2 від 26 жовтня 2016 року та № 35/1925/2 від 27 жовтня 2016 року (т. 2 а.п. 2-5, 15-17).

У відповідності з даними протоколу огляду місця події (трупа) від 25 серпня 2016 року, за участі понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , біля бетонних стовпців в стороні металевого відбійника по Бориспільському шосе, 18 кілометр, біля ресторану Козацький Стан знайдено труп жіночої статі, прикритий гілками дерев, ковдрою та курткою (т. 2 а.п. 30-42), якій-Каті, як вказав ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 25 серпня 2016 року за участі тих же понятих в присутності спеціаліста ОСОБА_40 , захисника ОСОБА_41 , обвинувачений наніс удари ножем в область живота (т. 2 а.п. 43-47), що узгоджується з даними висновків судово-медичних експертиз № 1940/2 від 30 листопада 2016 року, № 37/1940/2 від 01 грудня 2016 року, № 49/1940/2 від 14 грудня 2016 року (т. 2 а.п. 49-52, 72-74, 77-78).

Як указують дані протоколів огляду місця події/трупа від 24 серпня 2016 року в лісопарковій зоні за адресою: пр-т Григоренка, 43, в м. Києві, на відстані 100 м. від торговельного центу МЕТРО, за участі понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 виявлено обгорілий труп людини (т. 2 а.п. 91-98, 99-104), який, як вказав ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 24 серпня 2016 року за участі понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_27 в присутності захисника ОСОБА_21 , належить жінці на ім?я ОСОБА_19 , яку він, знаходячись зверху на дівчині, накинувши їй на шию шнурок, задушив, а тіло потім підпалив (т. 2 а.п. 105-110), що узгоджується з висновками судово-медичних експертиз № 1926/2 від 07 листопада 2016 року та № 36/1926/2 від 08 листопада 2016 року (т. 2 а.п. 112-115, 123-125).

На підставі даних протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 24 серпня 2016 року, на асфальтному покритті по пр-ту Палладіна, 7-А та 24, в м. Києві за участі понятих ОСОБА_45 та ОСОБА_46 виявлено предмет, схожий на ніж з дерев?яною ручкою коричневого кольору, сорочку світлого кольору з плямами речовини бурого кольору, що належить ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 94-101), на якій, відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи та додатку до нього № 473 від 25 жовтня 2016 року, та на ножі, згідно з даними судово-цитологічної експертизи № 359ц від 31 жовтня 2016 року, виявлена кров, групова належність якої не виключає її походження від ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 162-166, 169-172).

Доводи захисту про те, що протоколи проведення слідчих експериментів та оглядів місця події не відповідають вимогам закону і тому є недопустимими доказами, були предметом дослідження судом першої інстанції і обґрунтовано визнані неспроможними та надуманими, оскільки всі слідчі експерименти та огляди місць події були проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України, при цьому ОСОБА_7 без будь-якого примусу, погроз або тиску з боку працівників поліції у присутності захисників, понятих та інших учасників цих слідчих дій, які посвідчили своїми підписами відповідні протоколи без застережень, показував та розповідав про місця та обставини вчинення вбивств та нанесення тяжкого тілесного ушкодження, вказував на механізми спричинення цих тілесних ушкоджень потерпілим, що повністю підтвердилися даними проведених в подальшому судово-медичних експертиз, а отже, обставини вчинення кримінальних правопорушень, на які вказував ОСОБА_7 , були першочерговими, які потім підтверджувалися іншими доказами в провадженні, у тому числі даними, що містилися в протоколах огляду місця події/трупа, слідчих експериментів, висновках судово-медичних експертиз, показаннях свідків, тощо.

Судом першої інстанції був допитаний слідчий ОСОБА_47 , який показав, що при проведенні слідчих експериментів та оглядів місць подій застосовувалась відеокамера та приймав участь спеціаліст.

Всі відеозаписи були переписані з камери на СD-диски, переглянуті, долучені до протоколів та містяться в матеріалах досліджуваного провадження.

В самих же протоколах містяться дані про застосування відповідної камери для фіксації слідчої дії.

Аналогічні за змістом показання дав суду першої інстанції спеціаліст ОСОБА_48 , пояснивши, що з флеш-накопичувача всі відеофайли в присутності понятих слідчої дії переписувалися на інші носії - диски, що долучені до матеріалів провадження.

Під час дослідження судом першої інстанції вказаних записів на дисках, що долучені до матеріалів провадження, ніхто з учасників провадження не вказував на їх неправильність, чи часткове (неповне) відтворення слідчої дії, чи проведення вказаних слідчих дій за участі осіб, які не брали в них участі, чи неправильного відтворення процедури їх проведення в протоколах цих слідчих дій, тощо.

Досліджувалися судом першої інстанції і деякі розбіжності в показаннях свідків під час судового засідання, які брали участь як поняті при проведенні слідчих дій, щодо часу їх проведення, кількості осіб, які брали в них участь, обставин переписування даних з відеокамери на диски, які, як і розбіжності в показаннях свідка-понятого ОСОБА_18 , ґрунтовно визнані судом першої інстанції несуттєвими, оскільки вони не могли вплинути на правильність висновків суду і були обумовлені сплином значного періоду часу з дня подій за участю свідків-понятих до їх допиту в суді першої інстанції, а також власним індивідуальним сприйняттям кожним вказаних подій, ще і при тому, що будь-яких зауважень на проведення таких дій від осіб, які в них брали участь, не надходило.

А тому, призначення експертиз усіх наданих стороною обвинувачення відеозаписів, з метою дослідження матеріалів та засобів відеозапису, встановлення технічних умов та технології відеозапису, з метою встановлення факту наявності або відсутності редагування відеозаписів слідчих дій: слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, час проведення 16:54-16:57 (т. 1 а.п. 222-228); слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, час проведення 17:04-19:02 (т. 2 а.п. 105-110); слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, час проведення 19:42-20:26 (т. 1 а.п. 243-248); слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 25 серпня 2016 року, час проведення 20:42-21:17 (т. 2 а.п. 43-47); огляду місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Колекторній, 15, в м. Києві, час проведення 20:40-22:30 (т. 1 а.п. 229-235); огляду місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Колекторній, 15, в м. Києві, час проведення 22:50-23:30 (т. 1 а.п. 236240); огляду місця події від 25 серпня 2016 року по вул. Бориспільське шосе, 18 км, в м. Києві, час проведення 21:20-22:53 (т. 2 а.п. 30-42); огляду місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Григоренка, 43, в м. Києві, час проведення 23:35-23:58 (т. 2 а.п. 91-98); огляду місця події від 24 серпня 2016 року по вул. Григоренка, 43, в м. Києві, час проведення 19:10-19:30 (т. 2 а.п. 99-104); слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 09 вересня 2016 року, час проведення 18:03-19:52 (т. 2 а.п. 182-184), як про це поставив питання в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , на переконання колегії суддів, - не є доцільним.

Не навів в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_6 також обставин того, чому у сторони захисту з?явилися сумніви щодо об?єктивності відтворення відеозапису з флеш-накопичувача відеокамери на CD-диски, що долучені до матеріалів провадження і досліджені судом першої інстанції, у тому числі слідчої дії проведеної за його участі.

Оскільки у колегії суддів не має підстав вважати, що до матеріалів провадження долучені відеозаписи слідчих дій, що проведені з дотриманням передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури, то підстав вважати, що вказані докази є недопустимими - не має.

Не є такими обставинами і посилання захисника щодо зберігання відеозаписів в матеріалах провадження, у тому числі протоколу слідчого експерименту від 04 листопада 2016 року, у не опечатаному вигляді, оскільки такі дані в матеріалах провадження відсутні.

Колегія суддів вважає, що є безпідставними і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо необхідності допитів в судовому засіданні експертів, які надали висновки судово-медичних експертиз за № 1730/Е від 17 листопада 2016 року, № 35/1925/2 від 27 жовтня 2016 року, № 49/1940/2 від 14 грудня 2016 року та № 36/1926/2 від 08 листопада 2016 року, а саме, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з питань надання ними висновку про можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень у досліджуваних осіб жіночої статі внаслідок саме дій ОСОБА_17 без урахування даних слідчих експериментів за участі обвинуваченого, які, на переконання захисника, є недопустимими доказами в провадженні і слугували підставами для встановлення експертами механізму спричинення невстановленим особам жіночої статі тілесних ушкоджень - оскільки експерти вказували на можливий механізм спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, виходячи з комплексу обставин: наявності тілесних ушкоджень у загиблих осіб жіночої статі, спосіб їх спричинення, локалізація, знаряддя, якими вони були спричинені, механізму їх спричинення, тощо, - які оцінені в сукупності з іншими доказами у провадженні, у тому числі і в сукупності з показаннями ОСОБА_7 під час проведення слідчих експериментів.

А саме, як указував ОСОБА_7 під час досудового розслідування: проведення слідчих експериментів та оглядів місця події 24-25 серпня 2016 року та в послідуючому під час досудового розслідування, а також в суді першої інстанції, втравні 2016 року він- ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , завдав два ножові поранення живота невстановленій жінці, від яких та невдовзі померла, приблизно в червні-липні 2016 року наніс один чи два удари ножем в живіт іншій потерпілій, труп якої потім було завалено гілками біля ресторану Козацький стан і 23 серпня 2016 року біля ТЦ МЕТРО він задушив шнурком з капюшону своєї куртки потерпілу на ім`я ОСОБА_19 , труп якої потім спалив.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз, відповідно:

- від 26 та 27 жовтня 2016 року судово-медичного експерта ОСОБА_15 , труп невідомої жінки, що був виявлений по АДРЕСА_1 , мав тілесні ушкодження у виді двох проникаючих колото-різаних поранень живота, з ушкодженням внутрішніх органів та судин з кровотечею, при цьому в момент нанесення тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися в положенні сидячи та була повернута передньою поверхнею тіла до травмуючого засобу; встановити взаєморозташування потерпілої та нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень не являється можливим, але не виключається, що вони могли утворитись при обставинах, на які вказує ОСОБА_7 ; виявлені тілесні ушкодження утворилися незадовго до настання смерті (т. 2 а.п. 2-5, 15-17);

- від 30 листопада, 01 грудня, 14 грудня 2016 року судово-медичного експерта ОСОБА_15 , труп невідомої жінки, що був виявлений в лісопарковій зоні на відстані 100 м. від ресторану Козацький стан по Бориспільському шосе, 18 км., мав тілесні ушкодження у виді двох проникаючих колото-різаних поранень живота, які утворилися в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті, при цьому потерпіла була повернута передньою поверхнею тіла до травмуючого засобу, знаходячись в положенні сидячи; встановити взаєморозташування потерпілої та нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень не являється можливим, не вказав на такі обставини і ОСОБА_7 під час слідчого експерименту від 25 серпня 2016 року, але могли утворитися при обставинах, вказаних ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 04 листопада 2016 року (т. 2 а.п. 49-52, 72-74, 77-78);

- від 07 листопада 2016 року судово-медичного експерта ОСОБА_16 щодо обставин впливу на труп невідомої жінки, що виявлений по пр-ту Григоренка, 43, в м. Києві, ознаки тривалої дії полум?я з формуванням значних ділянок обвуглення м?яких тканин та кісток в області голови, шиї, тулуба і кінцівок, смерть якої наступила від асфіксії внаслідок задушення петлею, фрагмент зашморгу якої був виявлений під час дослідження трупа; в процесі задушення петлею постраждала могла знаходитися у різноманітних положеннях (стоячи, лежачи, тощо), встановлення взаємного розташування потерпілої та нападника не є можливим, водночас не виключається можливість виникнення у постраждалої стану асфіксії при послідовності дій вказаних ОСОБА_7 на відеозапису слідчого експерименту від 24 серпня 2016 року (т. 2 а.п. 112-115, 123-125).

Отже, кожний з експертів встановлював механізм спричинення потерпілим тілесних ушкоджень самостійно та не виключив можливість їх спричинення за обставин, вказаних ОСОБА_7 , що знаходиться у їх компетенції.

Не довірять правильності вказаним висновкам у колегії суддів підстав не має.

Не вказав на такі обставини і захисник, як і того, які саме обґрунтування експертних висновків є для сторони захисту незрозумілими, щоб тягли за собою допит експертів в суді.

Це ж стосується і експертних висновків експерта ОСОБА_14 , яка 17 листопада 2016 року дала висновок щодо спричинення тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_12 у виді проникаючого колото-різаного поранення живота, що утворилося від однократної травматичної дії гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), можливість утворення якого не виключається при умовах, на які вказує ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту від 24 серпня 2016 року (т. 1 а.п. 184-188).

Отже, висновками вказаних експертиз фактично підтверджуються пояснення ОСОБА_7 щодо протиправного заподіяння ним смерті потерпілим та спричиненню тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_12 , що фактично не оспорювалося ОСОБА_7 в суді першої інстанції, а також стороною захисту стосовно потерпілих по вул. Колекторній, 15, Бориспільському шосе, 18 км., та по пр-ту Палладіна в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції.

Відтак, суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, з огляду на знаряддя злочинів, спосіб спричинення, характер і локалізацію тілесних ушкоджень - цілеспрямовані удари обвинуваченим потерпілим по АДРЕСА_1 , та по Бориспільському шосе, 18 км., в м. Києві ножем у життєво-важливі органи, глибину та довжину ран, поведінку винного, що передувала подіям, його поведінку після вчинення злочинів, у тому числі після удушення потерпілої по АДРЕСА_3 , з фактичним приховуванням слідів злочинів по кожному епізоду умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині для уникнення відповідальності за вчинене, - прийшов до правильного висновку про непереконливість позиції сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_7 умислу на вбивства жінок по АДРЕСА_2 .

На дані висновки не можуть вплинути пояснення ОСОБА_7 , що вбивства він заздалегідь не планував, а тому, на переконання сторони захисту, у нього і відсутній умисел на їх вчинення, - оскільки судом першої інстанції з достовірністю встановлено, що обвинувачений, після вживання алкогольних напоїв з кожною з потерпілих, фактично керувався раптово виниклими неприязними стосунками до кожної з них, бажав настання їх смерті, для чого застосовував до кожної з них такі знаряддя злочину як ніж, шнурок, завдаючи ними цілеспрямовано тілесні ушкодження в життєво-важливі органи, від яких кожна з потерпілих померла протягом короткого проміжку часу, що вказує на умисні дії обвинуваченого та причинний зв?язок між посяганням ОСОБА_7 на життя іншої людини та наслідком у виді смерті людини.

Згідно висновку комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи № 240 від 20 грудня 2016 року, ОСОБА_7 у період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, будь-яким психічним захворюванням не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Під час проведення з ним слідчих дій, під час допиту як підозрюваного, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_7 виявляє ознаки епізодичного зловживання алкоголем. Застосування до нього протиалкогольного чи протинаркоманічного лікування не потребує (т. 2 а.п. 173-176).

Таким чином, проаналізувавши з достатньою повнотою всі докази в провадженні, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 : в умисному вбивстві по вул. Колекторній, 15, в м. Києві, невстановленої досудовим розслідуванням особи жіночої статі, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 115 КК України; у вчиненні умисних вбивств невстановлених досудовим розслідуванням осіб жіночої статі, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині по Бориспільському шосе, 18 км., та пр-ту Григоренка, 43, в м. Києві, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, кваліфікувавши його дії за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України; у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_12 по пр-ту Палладіна, 24, в м. Києві, за критерієм небезпечності для життя, кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

Підстав для кваліфікації дій ОСОБА_7 по епізоду по вул. Колекторній, 15, в м. Києві за ч. 2 ст. 121 КК України; по епізоду по Бориспільського шосе, 18 км., в м. Києві - за ч. 2 ст. 121 КК України, колегії суддів не знаходить, як і підстав для визнання ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні по епізоду умисного вбивства невстановленої особи по пр-ту Григоренка, 43, в м. Києві та закриття кримінального провадження в цій частині за відсутності достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпаністю можливості їх отримати, як про це поставив питання в апеляційній скарзі захисник, оскільки винуватість ОСОБА_7 у вчиненні умисних вбивств за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, доводиться наведеними вище доказами в їх сукупності.

Водночас необхідно зазначити про суперечливість позиції захисника ОСОБА_6 , який, вказуючи фактично про недопустимість доказів в провадженні, просить дії ОСОБА_7 по епізоду по вул. Колекторній, 15, в м. Києві кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, по епізоду по Бориспільському шосе, 18 км., в м. Києві - за ч. 2 ст. 121 КК України, залишивши кваліфікацію дій обвинуваченого по епізоду стосовно потерпілої ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 121 КК України, не посилаючись при цьому, чим доводиться вина ОСОБА_7 .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, з дотриманням вимог закону, суд першої інстанції правильно враховував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких є тяжким, а інші - особливо тяжкими, його особу, що не судимий в силу ст. 89 КК України, наявність обставини, що обтяжує його покарання - вчинення злочинів в стані алкогольного сп?яніння.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 правильно прийняв до уваги і конкретні його дії при вчиненні злочинів, особливості особи обвинуваченого, його власну оцінку того, що сталось, та наслідки, які наступили: у виді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_12 , заподіяння невстановленій досудовим розслідуванням особі смерті по АДРЕСА_1 , заподіянні смерті двом особам по АДРЕСА_4 суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 представляє собою виключну небезпеку для суспільства, а тому і призначив йому покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення, поглинувши ним, на підставі ч. 2 ст. 70 КК України, покарання, призначені у межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 115 КК України.

На переконання колегії суддів, до ОСОБА_7 правильно застосовані положення Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, згідно яких ч. 5 ст. 72 КК України було передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який припинив свою дію на підставі Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення № 2046-VІІ від 18 травня 2017 року, що набрав чинності 21 червня 2017 року, згідно якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, а тому і зараховано у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 7.940,6 грн. стягнуті з ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а доля речових доказів у провадженні вирішення на підставі ст. 100 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 800 084 40 від 24 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3