Постанова
Іменем України
26 червня 2018 року
м. Київ
справа № 643/9474/16-к
провадження № 51- 1002 км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 0003233 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Водолага Харківської області, жительки м. Харкова,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 5 вересня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 137 КК та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені пунктами 2 4 ч. 1 ст. 76 КК (в редакції від 14 квітня 2009 року).
Як установив суд, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду вихователя Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 366 комбінованого типу Харківської міської ради», 18 квітня 2016 року приблизно о 12-й год через неналежне виконання своїх професійних обов`язків, передбачених пунктами 2.13., 4.6, 7.10, 2.11 посадової інструкції вихователя, затвердженої наказом завідувача КЗ «ДНЗ № 366 КТ ХМР» від 30 січня 2012 року № 36, п. 7.8 розділу VII Статуту КЗ «ДНЗ № 366 КТ ХМР», пунктами 2.1, 2.6 наказу КЗ «ДНЗ № 366 КТ ХМР» від 4 березня 2016 року № 23 «Про організацію заходів щодо запобігання всіх видів дитячого травматизму у весняний період», а також в порушення пунктів 4.6.1, 4.6.5 «Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 1 серпня 2001 року № 563, вивела дітей групи № 9 на прогулянку, не помітивши, що в приміщенні групової кімнати залишилася вихованка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та закрила двері, лишивши її саму без нагляду. У результаті малолітня ОСОБА_9 самостійно залізла на підвіконня, відкрила вікно та зістрибнула з другого поверху будівлі дитячого садка, внаслідок чого отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При перегляді справи Апеляційний суд Харківської області ухвалою від 9 березня 2017 року апеляційну скаргу прокурора задовольнив частково. Вирок районного суду змінив призначив ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. У решті залишив вирок без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
На думку прокурора, приймаючи рішення, апеляційний суд погіршив становище засудженої, оскільки призначив їй покарання у виді штрафу, яке слід відбувати реально, тоді як за вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що за таких обставин відповідно до положень ч. 1 ст. 420 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції повинен був постановити вирок, а не ухвалу, а тому винесене судове рішення не може вважатися законним. Також зазначає, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 419 КПК апеляційний суд не навів в ухвалі мотивів, з яких він визнав доводи апеляційної скарги прокурора необґрунтованими.
Позиція інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу, просив скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Іншим учасникам про час і місце розгляду касаційної скарги було належним чином повідомлено, однак у судове засідання вони не прибули. Заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 137 КК прокурор не оспорює.
Водночас доводи касаційної скарги прокурора про незаконність ухвали апеляційного суду є обґрунтованими.
Як убачається з матеріалів справи, за вироком місцевого суду за вчинений злочин ОСОБА_7 було засуджено до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК звільнено від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

При перегляді справи за апеляційною скаргою прокурора Апеляційний суд Харківської області 9 березня 2017 року вирок районного суду змінив призначив ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 137 КК покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Таке рішення апеляційного суду не узгоджується з вимогами статей 408 та 420 КПК, оскільки цей суд хоча й призначив ОСОБА_7 більш м`яке покарання у виді штрафу, однак таке покарання підлягає реальному виконанню, тоді як за вироком місцевого суду останню було звільнено від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погіршив становище засудженої, а тому при постановленні рішення цей суд повинен був керуватися положеннями статей 407, 420 КПК і, скасувавши у цій частині вирок районного суду, постановити новий вирок.
А відтак ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК.
Допущене апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним і тягне за собою скасування оспорюваної ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а провадження призначенню на новий апеляційний розгляд.
Тому подану касаційну скаргу прокурора слід задовольнити.
При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, і з додержанням норм матеріального та процесуального права прийняти справедливе рішення, яке відповідає вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити. Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3