УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 від 02 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької обл., українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого; на утриманні неповнолітніх дітей не маючого; який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ; раніше судимого - 29.05.2017 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся старший слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_4 з клопотанням погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Із змісту поданого до слідчого судді клопотання видно, що 02.04.2018 року приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Слов`янськ, вул. Інтернатна, а саме біля території Садового Товариства «Симиренко», де проходячи повз садової ділянки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , помітив, що на території вказаної садової ділянки знаходиться металева арка. Після чого 02.04.2018 року приблизно о 09 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , діючи таємно,переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, повторно, умисно,

впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, яким огороджена садова ділянка № НОМЕР_1 Садового Товариства «Симиренко», тим самим проник до іншого сховища, де пилкою для металу, яку приніс із собою, розпилив вищевказану металеву арку та викрав таємно наступне майно, а саме: металеву трубу довжиною 110 см, діаметром 60 мм, вартість якої становить 126 грн. 50 коп.; металеву трубу довжиною 180 см, діаметром 60 мм, вартість якої становить 207 грн. 00 коп.; металеву трубу довжиною 203 см, діаметром 25 мм, вартість якої становить 157 грн. 50 коп.; металеву трубу довжиною 210 см, діаметром 25 мм, вартість якої становить 152 грн. 25 коп., після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 643 грн. 25 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше сховище,вчиненому повторно, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчим зазначено в клопотанні, що метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, або незаконно впливати на свідків.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення слідчого та прокурора, які в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, а також думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обгрунтоване та підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ;протоколом огляду місця події;протоколом огляду;протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 ;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 .
Разом з тим слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Так в судовому засіданні встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливий термін покарання за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, свідчить про загрозу втечі останнього. При цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваного можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання. Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_6 вже має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого кримінального правопорушення, був засуджений 29.05.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, тобто вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, може вчинити інше кримінальне правопорушення або втекти, скориставшись суспільно-політичною обстановкою в Донецькій області під загрозою тягаря відповідальності за скоєне. До того ж існує ризик впливу підозрюваного на свідків по кримінальному провадженню з метоюспонукання їх відмовитись від своїх свідчень або змінити їх на його користь, оскільки проживає разом з ними в одному місті. Слідчий суддя також враховує дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , той факт, що останній не одружений, суспільно корисною діяльністю не займається, не має постійного заробітку та не працевлаштований, відсутні міцні соціальні зв`язки, що в свою чергу свідчить про те, що для задоволення своїх соціально побутових потреб ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини свідчать про недостатність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України , у зв`язку з чим слідчий суддя вважає доцільним обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частинами 4 та 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При обранні у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу (1762 грн.00 коп.), що складає 35 240 грн., та з урахування матеріального становища підозрюваного та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення є достатньою сумою для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-178,182,183,193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 від 02 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» строком 60 днів а саме: з 25 травня 2018 року по 23 липня 2018 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 35 240 грн. 00 коп. (тридцять п`ять тисяч двісті сорок).
У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь який момент, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1. прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися з території м. Слов`янська та Слов`янського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3. повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Попередити, що у разі невиконання даних обов`язків, згідно зі ст.182 ч.8 КПК України, заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого суді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1