Справа № 212/7627/17
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

17 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

при розгляді у судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , так як ризики передбачені ст.177 КПК України не відпали. Строк дії ухвали суду від 22 серпня 2018 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 спливає 21 жовтня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 , заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 , підтримав позицію свого підзахисного, вважає, що прокурором не підтверджені ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому просив змінити запобіжний захід на обмежений у часі домашній арешт з метою працевлаштування його підзахисного.
Згідно вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 16 грудня 2018 року, підстав для зміни запобіжного заходу не має, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії, згідно до ст.12 КК України, злочину середньої тяжкості. Останному на досудовому слідстві було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, міру запобіжного заходу порушив, двічі за ухвалами суду (від 29.03.2018р. та від 18.05.2018р.) перебував у розшуку, суд вважає ризик того, що обвинувачений може з огляду на його моральні якості ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) дуже високий.
Крім того, злочин за яким він притягується до кримінальної відповідальності, вчинено обвинуваченим в період іспитового строку. Посилання адвоката, що ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27.01.2016р. в зв`язку з закінченням іспитового строку, на даний час документально не підтверджено. Прокурором надано ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16.10.2018р. про відкриття провадження за заявою першого заступника прокурора області ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (в порядку ст.459 КПК України), а відтак, намічено перегляд питання про звільнення підсудного від покарання за вироком суду від 27.01.2016 р.
Крім викладеного, треба врахувати що у обвинуваченого відсутні: джерело постійного доходу, власне житло, він не одружений, дітей не має, що свідчить про його слабкі соціальні зв`язки і наявність ризику переховування за таких умов. Саме по собі наявність місця проживання у сестри ніяк не спростовує думку прокурора про можливість переховування обвинуваченого від суду.
Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також переховуватись від суду. В даному випадку, обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Цей інтерес полягає в тому, щоб особа, яка обвинувачується в скоєнні небезпечного суспільного діяння не мала змоги уникнути справедливого рішення суду, яким вона буде притягнута до відповідальності у разі доведення судом її вини. Суд врахувавши положення ст.178 КПК та все викладене вище, переконався, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, на шістдесят днів, до 16 грудня 2018 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 16 грудня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1