Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: власника майна ОСОБА_4 ,
його представника адвоката ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 06 липня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні№0000162 ,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000162 внесеного до ЄРДР 17.08.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.2 ст.364, ст.198 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене 03.07.2018 р. у ОСОБА_4 майно, яке перебуває у його користуванні:
- каміння, зовні схоже на бурштин-сирець, вагою 1,02 кг;
- мобільний телефон «Huawei» з сім-картками операторів зв?язку:
«Лайф», абонентський номер НОМЕР_1 ;
«Київстар», - номер НОМЕР_2 ;
- банківські платіжні картки «Приватбанк» і «Авальбанк»;
- 6 металевих палиць;
- забірний шланг;
- металевий «шрайбер»;
- станок для обробки (шліфування) бурштину-сирцю;
- набір насадок для шліфування
та зберігається у Сарненському відділенні поліції ГУНП в Рівненській області з позбавленням ОСОБА_4 можливості розпоряджатися вказаним майном і використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
В обґрунтування цього рішення слідчий суддя послався, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Адвокат ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначив, що ухвала суду першої інстанції постановлена без достатніх на це підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК, а вилучення телефону стільникового зв?язку заборонено ч.3 ст.168 КПК.
В обґрунтування цього послався, що відповідно до положення ч.7 ст.236 КПК слідчий чи прокурор наділений правом тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Просив апеляційний суд (з урахуванням змін) скасувати ухвалу та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання про арешт тимчасово вилученого у ОСОБА_4 майна - каміння, зовні схоже на бурштин-сирець, вагою 1,020 кг. В решті клопотання відмовити.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження за клопотанням прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як встановлено ст.131 КПК, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. Одним з таких заходів є арешт майна.

З поданого у встановлений ч.5 ст.171 КПК строк клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділом Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області провадиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом зловживання службовим становищем службовими особами лісових господарств Дубровицького та Сарненського районів за попередньою змовою з жителями Дубровицького району, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, а також незаконного придбання, зберігання та збуту бурштину-сирцю, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.2 ст.364, ст.198 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що житель АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично, упродовж 2016-2017 та поточного років здійснює незаконну діяльність щодо видобутку, скупки та реалізації бурштину-сирцю на території Дубровицького і Сарненського районів.
Також прокурор зазначив, що на підставі ухвали Сарненського районного міського суду за місцем проживання ОСОБА_4 був проведений обшук, у ході якого було вилучено: каміння, зовні схоже на бурштин-сирець, ваною 1,02 кг, мобільний телефон «Huawei» з сім-картками операторів зв?язку «Лайф» (абонентський номер НОМЕР_1 ) та «Київстар» (номер НОМЕР_2 ), банківські платіжні картки «Приватбанк» і «Авальбанк», 6 металевих палиць, забірний шланг, металевий «шрайбер», станок для обробки (шліфування) бурштину-сирцю та набір насадок для шліфування.
Накладення арешту на вказане майно необхідне для запобігання його знищенню чи проведенню інших операцій, що не дозволить провести необхідні слідчі дії щодо цього майна, провести судово-криміналістичні експертизи, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна або цивільного позову.
Із долученої до клопотання про арешт майна копії протоколу обшуку від 03.07.2018 року вбачається, що вказане майно було вилучене під час обшуку в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_4 з дотримання вимог процесуального законодавства, за участю понятих, володільця майна (а.с.14-17).
Відповідно до положення ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак матеріали клопотання не містять жодних відомостей щодо визнання речовими доказами у даному кримінальному провадженні мобільного телефону з сім-картами мобільних операторів, банківських платіжних карток, а також металевих палець, забірного шлангу, металевого "шрайберу", станка для обробки бурштину-сирцю, набору насадок для шліфування.

Крім того, колегія суддів вважає слушними посилання апелянта на неправомірність вилучення мобільного телефону, оскільки за приписами ч.2 ст.168 КПК тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Також, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Проте слідчий суддя розглянув вказане клопотання без повідомлення та участі власника майна, на яке просили накласти арешт, - ОСОБА_4 . Однак ухвала не містить жодного мотивування необхідності розгляду клопотання у відсутність даної особи, як це передбачено зазначеною нормою закону. Вказана обставина, на переконання колегії суддів, призвела до порушення прав власника майна.

Таким чином, слідчим суддею не було належними чином дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону, що призвело до постановлення необгрунтованої ухвали

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника -адвоката ОСОБА_5 - задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 06 липня 2018 року про накладення арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання першого заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 задовльнити частково. Накласти арешт на вилучене 03 липня 2018 року майно у ОСОБА_4 , - 1,02 кг каміння, зовні схожого на бурштин-сирець.
В решті клопотання відмовити.
Ця ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3