Справа № 202/4212/18
Провадження № 1-кс/202/3404/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028.
З клопотання убачається, що в провадженні слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 13.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена група осіб, в тому числі й невстановлені посадові особи державних установ, зокрема, Кіровської селищної ради, Управління державного кадастру Дніпропетровського району, які діючи умисно, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб, з метою збагачення, протягом вересня-листопада 2016 року неправомірним шляхом зареєстрували право власності на земельні ділянки в Дніпровському районі Дніпропетровської області.
Відповідно до відомостей УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України невстановлені посадові особи Кіровської селищної ради відшукали рішення Кіровської селищної ради № 23 від 16.08.1995 року, що не було передано до архіву та на котре мається акт про втрату.
Відповідно до відомостей оперативного підрозділу Національної поліції України невстановлені особи підробили державний акт про право приватної власності на землю 1-ДП 086465 від 17.10.1995 року, підставою видачі котрого було рішення Кіровської селищної ради № 23 від 16.08.1995 року. Відповідно до даного державного акту гр. ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , надано земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства :01:012:0330. Аналогічні державні акти були підроблені на наступних осіб: ОСОБА_6 (Державний акт 1-ДП 086464 від 17.10.1995 року, 2 га, РНОКПП НОМЕР_2 , :01:012:0331); ОСОБА_7 (Державний акт 1-ДП 086463 від 17.10.1995 року, 1,3769 га., РНОКПП , №:01:012:0332); ОСОБА_8 (Державний акт 1У-ДП 005974 від 17.10.1995 року, 2 га, РНОКПП НОМЕР_3 , :01:012:0333); ОСОБА_9 (Державний акт 1У-ДП 005961 від 17.10.1995 року, 2 га., РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт АК472160, :01:012:0338). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) була виготовлена ФОП ОСОБА_10
20.10.2016 року державним реєстратором були виконані дії з реєстрації технічної документації та надання права власності на вищевказані земельні ділянки.
Відповідно до відповіді державного підприємства «Дніпропетровське лісове господарство» Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:012:0330, 121455400:01:012:0331, :01:012:0332, :01:012:0333, 121455400:01:012:0338 входять до складу земель лісогосподарського призначення лісгоспу. Погодження на вилучення вказаних ділянок не надавалось, землевпорядні документи ж означення кадастрових номерів не підписувались.
Відповідно до відомостей Дніпропетровської районної державної адміністрації земельні ділянки з кадастровими номерами :01:012:0330, 121455400:01:012:0331, :01:012:0332, :01:012:0333, 121455400:01:012:0338 знаходяться за межами смт. Обухівки Дніпропетровської області і належать до земель Державного лісового фонду.
В подальшому зазначені земельні ділянки були відчужені та об`єднанні в земельну ділянку під кадастровим номером № :01:012:0429 та перебувають у власності ПП «Медексперт-груп» ().
Слідчий зазначив, що з метою захисту суспільства та держави від кримінального правопорушення, забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, досягнення дієвості кримінального провадження, недопущення подальшого протиправного використання земельних ділянок, виникла необхідність у накладенні арешту на них, для збереження речових доказів даного кримінального правопорушення (злочину).
Тому слідчий просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0429, що розташована на території Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, із забороною внесення змін до Державного земельного кадастру України щодо даної земельної ділянки.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Ознайомившись з клопотанням і доданими до нього матеріалами, матеріалами кримінального провадження № 0000028 від 13.01.2017 року, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 13.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190 КК України.
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 17.07.2017 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0429, що розташована на території Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 17.07.2017 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0429, що розташована на території Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000028 від 13.01.2017 року, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки надані докази дають підстави зробити висновок, що вищезазначене майно є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт вказане нерухоме майно. Крім того, визнання вказаної земельної ділянки речовим доказом відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту з метою забезпечення речового доказу та запобігання можливості його відчуження.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0429, що розташована на території Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, із забороною внесення змін до Державного земельного кадастру України щодо даної земельної ділянки.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1