Справа №336/4495/16-ц
Провадження 1-кп/336/25/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003343 від 08.08.2015, які надійшли до суду на підставі обвинувального акту, складеного відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який отримав повну середню освіту, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

29.07.2015 о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, знаходячись в гаражі № НОМЕР_1 , що розташований на території гаражного кооперативу «Мотор-5» по вул. 8 Березня, буд.16 в м.Запоріжжі та належить ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук «ASUS F3R2882», вартість якого згідно з висновком експерта №2126 від 18.09.2015 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи становить 2256,25 гривень, який належить останньому.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 направився до зупинки громадського транспорту «Малий ринок», де, при невстановлених обставинах, продав вищевказаний ноутбук, тим самим розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся у скоєному, підтвердив, що при викладених в обвинувальному акті обставинах він здійснив крадіжку чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_6 . ОСОБА_3 показав, що 29.07.2015 в денний час доби, знаходячись в гаражі, належному потерпілому, що розташований на території гаражного кооперативу по АДРЕСА_2 , викрав його ноутбук «ASUS», який продав з метою витратити виручені кошти на власні потреби. Злочин вчинив у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ніким не оспорюються, є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 присутній не був, згідно з заявою від 17.07.2018 просить розглянути кримінальне провадження без його участі, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке згідно з нормою ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, за станом здоров`я на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Як підтверджено довідкою КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради №3261 від 27.08.2015, ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в установі з 25.01.2011 з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності». Крім того, з 17.11.2017 по 01.12.2017 перебував на стаціонарному лікуванні у зазначеній установі. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №146 від 02.04.2018, у період вчинення інкримінованого правопорушення та на теперішній час може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до досудової доповіді, підготовленої органом пробації за територіальністю проживання обвинуваченого, існує середній ступінь ризику продовження ОСОБА_3 протиправної діяльності. Виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, пом`якшуючої вину обвинуваченого обставини, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів необхідно призначити покарання у виді штрафу, мінімально передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались, речові докази відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлено. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, оскільки матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована, необхідно роз`яснити ОСОБА_6 , що він має право пред`явити відповідний позов в порядку цивільного судочинства.

Розмір документально підтверджених витрат, пов`язаних із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні (висновок №2126 від 18.09.2015), становить 184,14 гривень. Зазначені процесуальні витрати згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 118, 124, 128, 349, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`тдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 право пред`явити позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в порядку цивільного судочинства.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 184,14 гривень на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1