Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/516/18
Провадження № 1-кп/499/55/18
У Х В А Л А

Іменем України

"28" серпня 2018 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт кримінального провадження №0000122 внесеного до ЄРДР від 20.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дачне Біляївського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, з середньою освітою, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.06.2018 року у провадження Іванівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 119 КК України.

Згідно обвинувального акту, 19.04.2018, біля 16:00 години, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 повернувся до свого місця мешкання з метою, забрати автомобільні покришки, які зберігалися у гаражі, розташованому на території домоволодіння його матері, що перебуває по сусідству за адресою: АДРЕСА_2 .

Зайшовши на територію свого домоволодіння, ОСОБА_4 попрямував до гаражного приміщення по доріжці, яка з`єднує його домоволодіння та домоволодіння його матері, звідки взяв колесо для автомобілю. Надалі вийшовши до подвір`я домоволодіння його матері, останнього запримітив його старший рідний брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час займався вбиранням території домоволодіння їх матері, та дуже емоційно почав робити йому зауваження з приводу того, що ОСОБА_4 минулого разу, перебуваючи за місцем мешкання їх матері ображав останню. Таким чином між вищевказаними особами виникла раптова сварка, в ході якої ОСОБА_7 наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_4 . У відповідь на отриманий удар, ОСОБА_4 заподіяв декілька ударів кулаками по тулубу ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 з метою припинення виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , наблизившись до останнього в притул, схопив його за під пахову область обома руками та кинув на цементу поверхню двору, при цьому впав разом з ним. Надалі, ОСОБА_4 почав тримати лівою рукою зігнутою в лікті ліктьовою кісткою за шию ОСОБА_7 , а правою рукою притиснувши область живота до цементної поверхні, здійснюючи при цьому тиск вагою свого тіла на тіло ОСОБА_7 та наголошуючи «Саня заспокойся». Тим самим, ОСОБА_4 не передбачивши можливість наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 56 від 19.04.2018 виданого завідуючим Іванівського бюро СМЕ ОСОБА_8 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , що призвели до субарахноїдальної кровотечі, субординальної гематоми на основі черепу, забою спинного мозку з крововиливом під оболонкою мозку, що в свою чергою є причиною смерті останнього.
Таким чином, своїми необережними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 подали до суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності згідно ч.1 ст. 46 КК України, оскільки вони примирилися з обвинуваченим, жодних претензій до нього не мають, просять закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений та його захисник клопотання потерпілих підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, обвинувачений також пояснив, що повністю визнає свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину за ч. 1 ст. 119 КК України, не оспорюючи обставини скоєного, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви потерпілих про звільнення від кримінальної в відповідальності за ч.1 ст. 46 КК України, зазначаючи про наявність для цього підстав.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши обґрунтування наданих заяв, суд вважає, що заяви потерпілих підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п. 4постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Відповідно до положень ст. 284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статті 285-286 КПК України передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачені звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження, щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному злочині, примирився з потерпілими, що підтверджується письмовими заявами потерпілих, наданих в судовому засіданні. Потерпілі просили закрити відносно обвинуваченого кримінальне провадження, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.119 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За таких обставин суд, вважає, що надані заяви потерпілих, з врахуванням думки обвинуваченого та добровільного волевиявлення сторін підлягає задоволенню та обвинуваченого ОСОБА_10 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження закрити.

Витрат по справі немає.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст.12, 46 КК України, ст. ст.100, 203, 284, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України - закрити.

Дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту припинити з для набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області протягом семи днів з моменту її оголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1