Справа № 382/1647/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/551/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 05.07.2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 07 березня 2018 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2005 року народження, учасника бойових дій, працюючого монтером колій Дарницької дистанції колій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Частково задоволено цивільний позов прокурора Яготинського відділу Бориспільськї місцевої прокуратури Київської області в інтересах Яготинської центральної районної лікарні про стягнення витрат на лікування потерпілого в розмірі 2128(дві тисячі сто двадцять вісім) гривень 74 копійки.
Частково задоволено позов ОСОБА_7 про тсягнення матеріальної та моральної школи , заподіяої злочином, стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 2613 (дві тисячі шістсот тринадцять) гривень 80 копійок заподіяної матеріальної шкоди, 64 000 (шістдесят чотири тисячі) гривень заподіяної моральної шкоди, сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок, всього стягнути 67 253 (шістдесят сім тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 80 копійок.
Вирішено питання стосовно речових доказів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком суду, 18 липня 2016 року близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись на дамбі між озерами Малий Супій №1 та Малий Супій №2 у місті Яготині Київської області, на грунті неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, дістав з кишені, розташованої на його брюках в районі коліна, плоский металевий предмет, виготовлений по типу ножа, який має ручку з одного боку та заточений, а отже має колюче-ріжучі властивості, з іншого боку та тримаючи його в руці, спричинив два непроникаючі поранення грудної клітини зліва, а також одне проникаюче колото різане поранення черева.
Згідно висновків судово-медичних експертиз № 89/д від 05 серпня 2016 року, № 98/д від 12 серпня 2016 року, № 104/д від 05 вересня 2016 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: непроникаючі поранення грудної клітини в області 5 та 8 міжребір`я, проникаюче колото різане поранення черева з пошкодженням шлунку, великого сальника, які характерні для дії предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями. Непроникаючі поранення грудної клітини відносяться до категорії легких тілесних з короткочасним розладом здоров`я. Проникаюче поранення черева з пошкодженням шлунку та великого сальника відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, просить змінити вирок Баришівського районного суду Київської області від 07 березня 2018 року, звільнивши ОСОБА_9 згідно ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 3 (три) роки та згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок з`являтись до районного відділу з питань пробації для реєстрації згідно графіку, встановленому цим відділом та повідомляти відділ з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. Змінити вирок Баришівського районного суду Київської області від 07 березня 2018 року стягнувши з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 54000, 00 грн. В решті вирок залишити без змін.
Вважає, що визначення ОСОБА_9 покарання без застосування звільнення від його відбування з випробуванням (ст.75 КК України) занадто суворим, оскільки обвинувачений має виключно позитивні характеристики за місцем проживання, роботи, місцем проходження служби, є учасником бойових дій, має ряд нагород та заохочень.
Суд першої інстанції залишив поза увагою обставини, які за своїми ознаками в повній мірі можуть бути визнані судом пом`якшуючими, і братися до уваги при призначенні покарання, зокрема: обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав у повному обсязі та покаявся у вчиненому; каяття було дієвим та добровільним, що полягало у вчиненні активних дій, направлених на зменшення заподіяної злочином шкоди (компенсація витрат на лікування потерпілого на його вимогу одразу після вчинення злочину) та компенсації понесених витрат; обвинувачений веде соціально-позитивний спосіб життя, одружений, має сім`ю, постійне місце роботи та усталений спосіб життя, займає активну громадську позицію; злочин було вчинено без злочинної мети; бездоганна поведінка та сумлінне ставлення до процесуальних обов`язків під час кримінального провадження. Тому на думку апелянта, усі перелічені вище обставини у їх сукупності та системному зв`язку дають можливість зробити висновок про можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання.

Заслухавши суддю доповідача,
захисника ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вказавши, що на її думку, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і без ізоляції його від суспільства,
обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу захисника, просив її задовольнити та призначити йому покарання з іспитовим строком,
потерпілого, який вважав, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язане з реальним позбавленням волі, оскільки ним не відшкодовано завдану злочином шкоду в повному обсязі, наслідки вчиненого обвинуваченим злочину є тяжкими, потерпілий переніс декілька складних операцій,
думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.
Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до положень ст.75 КК України якщо суд крім випадків за засудження за корупційний злочин при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Отже, стаття 75 КК України застосовується за наявності правових підстав, визначених у цій нормі закону.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_9 та кваліфікація його дій, учасниками судового розгляду не оскаржується.
Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував, виключно позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання, роботи, за місцем проходження військової служби, особу винного, що він є учасником бойових дій, має ряд нагород та заохочень, відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, наявність на його утриманні малолітньої дитини.
Також, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав сприяння розкриттю злочину, каяття в скоєному злочині.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції правильно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, наслідки злочину, а саме спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 і, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при засудженні обвинуваченого до мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КК України, а саме до п`яти років позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покаранням у виді позбавлення волі за своїм розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного, внаслідок помірної суворості, є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Підстави для застосування положень ст.75 КК України відсутні.
Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, на думку колегії, є необґрунтованими, оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, пов`язаний із спричиненням шкоди здоров`ю потерпілого, а саме заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння; шкоду потерпілому в повному обсязі не відшкодував.
Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника про зменшення суми відшкодування моральної шкоди до 54 000 грн., враховуючи вищезазначені обставини та те, що потерпілий тривалий час перебував на лікуванні, переніс три операції на внутрішні органи, протиправні дії обвинуваченого завдали значної шкоди його здоров`ю.
Інших істотних порушень вимог кримінального чи кримінально-процесуального закону, які б давали безумовні підстави для скасування чи зміни судового вироку, не встановлено.
За даних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення, а вирок Баришівського районного суду Київської області від 07.03.2018 року необхідно залишити без змін.

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 07 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді __________________ ___________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4