Справа № 368/2466/14-к
Провадження № 1-кп-100/18
ухвала
Іменем України

07 червня 2018 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю секретаря ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000757 від 16.08.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 05 січня 2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України направлено до Обухівського районного суду Київської області для розгляду.
24 січня 2018 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000757 від 16.08.2013 року, відносно ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України.
29.01.2018 року вказана справа передана згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд головуючого судді (суддя-доповідач) ОСОБА_1 , склад колегії суддів: ОСОБА_12 , ОСОБА_2 .
На виконання вимог статей 383, 384 КПК України був здійснений відбір присяжних для розгляду кримінального провадження судом присяжних за клопотанням обвинувачених.
В підготовчому судовому засіданні прокурорвважав, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, кримінальне провадження підсудне Обухівському районному суду Київської області (відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області), а тому просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Також просив залучити цивільний позов, який заявлений в інтересах держави в особі Обухівської міської ради Київської області.

Захисники та обвинувачені заперечили проти призначення до судового розгляду. Захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме не містить формулювання обвинувачення щодо кожного з обвинувачених. Прокурор заперечив проти такого клопотання.
Потерпілі особи не з`явились, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань до суду не подавали.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд встановив такі обставини.
За змістом п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, є обвинувальний акт, у якому викладається сутність обвинувачення та його підстави, дається юридична оцінка і кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі майбутнього судового розгляду. Невипадково для обвинувального акту законом встановлена спеціальна процесуальна форма (ч.2 ст.291 КПК) та передбачені наслідки у випадку її недотримання (п.3 ч.3 ст.314 КПК).

Так, за змістом п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі. Тільки обвинувачення, яке є конкретним і зрозумілим для обвинуваченого вважається належно сформульованим і породжує відповідні наслідки, в тому числі необхідність та можливість захисту обвинуваченого від даного обвинувачення.

Поза увагою сторони обвинувачення залишилась та обставина, що виклад фактичних обставин вчинення злочину та формулювання обвинувачення є різними складовими частинами обвинувального акту. У зв`язку із цим, формулювання обвинувачення не може підмінятись викладенням обставин вчинення злочину. У даному обвинувальному акті стороною обвинувачення формулювання обвинувачення фактично замінене викладенням обставин вчинення злочину, які прокурор вважав встановленими, без формулювання конкретного обвинувачення, що є порушенням вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Як вбачається зі змісту обвинувального акту виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (які кваліфіковані органом досудового розслідування як два різних кримінальних правопорушення, а саме ч. 4 ст. 187 та п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України) є абсолютно ідентичними, слово в слово продубльованими.

Крім того, виклад цих же фактичних обставин кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , є абсолютно ідентичним для кожного з обвинувачених. Тобто кожному з обвинувачених інкримінуються, зокрема, дії іншого обвинуваченого.

Скасовуючи попередній вирок в цьому провадженні та направляючи його на новий розгляд колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської областів своїй ухвалі серед іншого зазначила, що при ухваленні вироку допущено невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення у справі та тягнуть за собою його безумовне скасування, згідно до ч.1 ст.412 КПК України.

Наведене у своїй сукупності вказує на недотримання вимог закону, що визначає вимоги до обвинувального акту (п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України), що перешкоджає суду призначити обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України,до розгляду та ухвалення у цьому кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення. Обвинувальний акт саме в такій редакції (яка не відповідає вимогам КПК України) прямо порушує право обвинувачених на захист, оскільки не зрозуміло чим саме відрізняється між собою обвинувачення у вчиненні двох абсолютно різних кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогами цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства та усунення виявлених недоліків.
Керуючись статтями 291, 314, 315, 384 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_9 задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000757 від 16.08.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України,повернути прокурору для усунення недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_15 ОСОБА_16

ОСОБА_17 ОСОБА_18