Справа № 683/2806/18

УХВАЛА
24 жовтня 2018 року м. Старокостянтинів
Внаслідок ДТП пасажир транспортного засобу марки "ЗАЗ"-DAEWOO" ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження.
Окрім того, у водія було вилучено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , яке поміщено до паперового пакету та зберігається в матеріалах кримінального провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що з метою збереження речових доказів, а також для забезпечення призначення судових експертиз та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, зникнення, відчуження, подане слідчим клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення
підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене в частині другій цієї статті майно,
можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання
про арешт майна або його повернення.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей,
документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані,
виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального
правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у
встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на
відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи
розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у
підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для
забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,
можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження,
псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на
майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно
відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 «Речові докази» КПК України.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі у якої вилучено.
Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,
Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: