Справа № 212/4881/18
У Х В А Л А
13 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0000527 від 12.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.4, 190 ч.1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
11 липня 2018 року до слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна із забороною на відчуження та користування на нежитлову будівлю кафе А НОМЕР_1 , загальною площею 62,5 кв.м, літню площадку Б-1 , загальною площею 76,4 кв.м, що розташовані за адресою : м. Кривий Ріг, м-н. 4 Зарічний 21 Ж.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділення Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000257 від 22.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.4, 190 ч.1 КК України за заявою директора ТОВ «Дивоцвіт» ОСОБА_4 від 22.02.2018 про те, що в період часу з листопада 2017 року по грудень 2017 року невстановлені особи, використовуючи завідомо підробні документи з метою заволодіння майном ТОВ «Дивоцвіт» шляхом переєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю кафе А-1 загальною площею 62,5 кв.м. , літню площадку Б-1 загальною площею 76,4 кв.м . за адресою : м. Кривий Ріг, м-н 4 Зарічний 21Ж.
02 липня 2018 року постановою слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області зазначену нежитлову будівлю кафе визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.
В ході досудового слідства встановлено, що ТОВ «ДИВОЦВІТ» () на праві власності володіє будівлею за адресою: м. Кривий Ріг, м-н 4-Зарічний 21Б на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в КП «Криворізьке БТІ» відповідно до витягу від 20.07.2005.
Відповідно до листа ФОП ОСОБА_6 від 07.02.2018 ТОВ «ДИВОЦВІТ» була замовлена повторна технічна інвентаризація нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . При виході експерта з технічної інвентаризації було встановлено, що вищевказаний об`єкт має табличку з адресою: м. Кривий Ріг. м-н 4-Зарічний, АДРЕСА_2 та власником є інша особа, а не ТОВ «ДИВОЦВІТ».
В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нежитлову будівлю кафе за адресою : АДРЕСА_3 зареєстровано на громадянина ОСОБА_7 на підставі договорів купівлі продажу від 05.12.2017 та 13.12.2017.
При реєстрації права власності на нежитлову будівлю кафе та літню площадку за адресою: АДРЕСА_3 подано державному реєстратору витяг з рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 24.11.2017 № 481 для підтвердження присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна. Листом виконкому Покровської районної в місті ради від 12.02.2018 була надана інформація на запит ТОВ «ДИВОЦВІТ», у якій зазначено, що виконкомом Покровської районної в місті ради рішення від 24.11.2017 № 481 не приймалось.
На підтвердження того факту, що даний об`єкт належить ТОВ «ДИВОЦВІТ», приватним нотаріусом ОСОБА_8 при укладанні договорів купівлі-продажу неправомірно використані та внесені дані земельної ділянки, яка належить ТОВ «Дивоцвіт». Для купівлі - продажу нежитлової будівлі кафе та літньої площадки був використаний кадастровий номер -:04:272:0055, який зазначалось вище належить ТОВ «ДИВОЦВІТ» та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до інформаційної довідки за вищевказаним кадастровим номером був зареєстрований договір оренди земельної ділянки та додаткові угоди між Криворізькою міською радою та ТОВ «ДИВОЦВІТ» для будівництва торгівельного комплексу.
Для реєстрації права власності державному реєстратору ОСОБА_9 надано ФОП ОСОБА_10 відомості про технічний стан нерухомого майна від 22 листопада 2017 року, в якому вказано, що будівництво нежитлової будівлі кафе з літньою площадкою здійснено до 5 серпня 1992 року (зі слів власника рік побудови 1990). Вказана будівля не відноситься до самочинного будівництва відповідно до розділу 3 Інструкції про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001. Вище зазначені зміни виявлені при поточній інвентаризації ураховано та внесені до технічного паспорту відповідно до Інструкції. Проте, відповідно до п. 3.2. Розділу 3 Інструкції, встановлено, що не належить до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. В розділі 3 Інструкції не має жодного посилання що будівництво нежитлової будівлі здійснене до 5 серпня 1992 року не відноситься до самочинного будівництва.
Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженою постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна: 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та інші.
Даними діями ФОП ОСОБА_11 надано державному реєстратору неправдиву інформацію, яка не відповідає вимогам Інструкції про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001.
Державним реєстратором ОСОБА_9 також порушено порядок реєстрації права власності, а саме витребувані документи не передбачені п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженою постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, що призвело до безпідставної реєстрації права власності.
23.04.2018 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу проведено огляд ділянки місцевості та нежитлової споруди кафе. В ході проведення огляду встановлено, що на нежитловій споруді кафе А-1 знаходиться інформаційна табличка з надписом АДРЕСА_3 . В нежитлових спорудах кафе А-1 та літній площадці Б-1 здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_12 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Дослідивши клопотання та копії матеріалів кримінального провадження, якими воно обґрунтовується, а саме: витяг з кримінального провадження №0000527 від 22.02.2018, копію договору купівлі-продажу будівлі від 12.07.2005, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане КП «КБТІ», Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію рішення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради № 481, протокол огляду від 23.04.2018, договір оренди нежитлового приміщення № 14/12-17 слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч.2 ст.173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищезазначене, з метою збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості з забороною відчуження та розпорядження, в іншій частині - користування - відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт на нежитлову будівлю кафе А-1 загальною площею 62,5 кв.м., літню площадку Б-1 загальною площею 76,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , з забороною відчуження, розпорядження вказаним нерухомим майном.
У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Розяснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1