провадження 1-кп/243/641/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4

законного представника особи,

яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, що внесене до ЄРДР за № 0000978 від 11.05.2018 року, стосовно малолітньої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хрестище, Слов`янського району Донецької області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженою, раніше не судимої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи малолітньою особою, перебуваючи у віці 14 років, тобто не досягнувши віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, скоїла суспільно - небезпечне діяння за таких обставин:

17.04.2018 року приблизно о 13 год. 00 хв. малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що у класній кімнаті 7-го класу, Слов`янської загальноосвітньої школи І - II ступенів №20, Слов`янської міської ради Донецької області, що розташована за адресою вул. Дарвіна, 21 м. Слов`янська Донецької області, знаходиться шкільний портфель жовтого кольору, що знаходився в користуванні малолітньої ОСОБА_7 , у якому знаходиться мобільний телефон білого кольору, марки «Lenovo», моделі «А 1000», вирішила незаконно заволодіти мобільним телефоном, марки «Lenovo», моделі «А 1000», який належить потерпілій ОСОБА_8 .

Здійснюючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 17.04.2018 року у той самий час малолітня ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, які могли б запобігти довести її протиправні дії до кінця, шляхом вільного доступу, заволоділа мобільним телефоном білого кольору, марки «Lenovo», моделі «А 1000», після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисними протиправними діями малолітньої ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 заподіяна матеріальна шкода в сумі 387 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, однак повідомлення про підозру їй не оголошувалося у зв`язку з тим, що вона не досягла віку кримінальної відповідальності, тобто не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, наявність суспільно небезпечного діяння та вчинення цього діяння неповнолітньою ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

?Протоколом огляду місця події від 10.05.2018 року, відповідно до якого оглянуто класну кімнату 7-го класу, Слов`янської загальноосвітньої школи І - II ступенів №20, Слов`янської міської ради Донецької області, що розташована за адресою вул. Дарвіна, 21 м. Слов`янська Донецької області, звідки 17.04.2018 року було викрадено мобільний телефон марки «Lenovo», моделі «А 1000» та фототаблицями до протоколу;

?Висновком експерта №2/20-675 від 25.06.2018 року, відповідно до якого, ринкова вартість викраденого майна, телефон марки «Lenovo А 1000», у білому корпусі, що належить ОСОБА_8 , на момент вчинення злочину, тобто на 17.04.2018 року могла становити 387 грн. 50 коп.;

?Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.05.2018 року, а саме: телефон марки «Lenovo А 1000», у білому корпусі, який передано відповідно до зберігальної розписки ОСОБА_8 .

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що малолітня ОСОБА_4 скоїла суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_4 , свою провину визнала у повному обсязі та показала суду, що дійсно скоїла суспільно-небезпечне діяння у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме 17.04.2018 року о 13 годині 00 хвилин, у класній кімнаті 7-го класу, школи №20, за адресою вул. Дарвіна, 21 м. Слов`янська Донецької області, з портфелю, який належить ОСОБА_7 викрала мобільний телефон білого кольору, марки «Lenovo», після чого втекла. У скоєному щиро кається.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої проти застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру не заперечує.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі під нагляд матері.

Захисник не заперечував проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Законний представник у судовому засіданні не заперечувала проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши пояснення малолітньої ОСОБА_4 , яка на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягла віку кримінальної відповідальності, її законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_4 , згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

В свою чергу, стаття 105 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані до неповнолітнього.

У даному випадку суд, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.

Відповідно до ч.1 ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що малолітня ОСОБА_4 , вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суд вважає, що до ОСОБА_4 , на підставі ст.498 КПК України та ст. 97 КК України необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені положеннями ч.2 ст.105 КК України.

При визначенні виду примусових заходів виховного характеру суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, пом`якшуючі та обтяжуючи обставини, особу неповнолітнього, умови її життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Так, малолітня ОСОБА_4 раніше не судима, не одружена, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання - суд визнає вчинення злочину неповнолітнім та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння - не встановлено.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

При ухваленні рішення, крім наведених відомостей про особу малолітньої, суд також враховує її ставлення до вчиненого злочину, умови її життя та виховання. Остання виховується рідною матір`ю ОСОБА_5 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , яка на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Крім того, з акту обстеження житлово-побутових умов, вбачається що неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 , остання забезпечена окремою кімнатою з належними умовами для повноцінного розвитку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до малолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу що вчинила суспільно-небезпечне діяння, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 заходи виховного характеру в виді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Питання про речові докази вирішити на підставі КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 497, 500-501 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати до малолітньої ОСОБА_4 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітньої ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 , строком на 1 рік.

Речовий доказ: телефон марки «Lenovo А 1000», у білому корпусі, який передано відповідно до зберігальної розписки ОСОБА_8 , після набрання ухвалою законної сили залишити останній за належністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1