Справа № 171/1942/16-к
В И Р О К
Іменем України
19 липня 2018 року

м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 ,

- обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове кримінальне провадження № 0001310 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, маючої середню освіту, раніше не судиму, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимої 06.05.2016 року Апостолівським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України, зареєстрована: АДРЕСА_3 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Стороною обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що 29 липня 2016 року, о 24 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебували в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , де у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник спільний умисел на заволодіння належним ОСОБА_8 майном. Так, ОСОБА_6 з ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, діючи єдиним наміром, таємно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання таємно взяла з шафи належну ОСОБА_8 розрахункову банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та передала її ОСОБА_4 одночасно повідомивши ОСОБА_4 відомий їй таємний PIN код вказаної розрахункової банківської картки, з метою подальшого викрадення належних ОСОБА_9 коштів. Далі ОСОБА_4 використовуючи банкомат розташований за адресою: АДРЕСА_5 , та повідомлений ОСОБА_6 таємний PIN код вказаної розрахункової картки, 29.07.2016 об 00 годині 26 хвилин зняла належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 500 гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Стороною обвинувачення, потерпілою ОСОБА_9 у судовому засіданні на підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України надано наступні докази:

- Покази потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона проживала у обвинуваченої ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_6 . В той день ввечері вона пішла у ванну купатись, взяла з собою телефон, потім їй на телефон прийшло повідомлення про зняття грошей з її кредитної карти, вона вийшла з ванної та побачила ОСОБА_6 , яка сказала, що не брала її картку. Потім в квартиру зайшла ОСОБА_4 , яка сказала, що теж нічого не знає про її картку. Наступного дня вона повідомила поліцію про вчинення злочину, вважає, що ОСОБА_6 , яка раніше бачила код від її картки під час того як вони купували продукти, повідомила цей код ОСОБА_4 , яка й зняла гроші в банкоматі.

- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2016 року, яким зафіксовано прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, згідно якої вона повідомила, що 28.07.2016 року о 00-26 годині в м. Зеленодольськ по вул. Незалежності, 15, невідома особа з кредитної картки № НОМЕР_1 "Універсальна" ПриватБанку здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 500 грн. (а.к.9).

- Виписку по рахунку № НОМЕР_1 ПАТ КБ "ПриватБанк" від 29.07.2016 року, якою підтверджено, що ОСОБА_9 отримувала кредитну карту та з вказаного рахунку 29.07.2016 року знімались кошти 50 грн., 200 грн., 500 грн. (а.к.п.16).

- Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08.09.2016 року, яким зафіксовано, що ст.. Слідчим СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді від 05.08.2016 року ознайомився з диском СD-R Verbatim 700mb. У додатку до цього протоколу зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді було вилучено диск СD-R 800mв (а.к.п.22)

- Протокол огляду від 17.102016 року, яким зафіксовано, що оглянуто диск, вилучений під час проведення тимчасового доступу до речей і документів 2016 року в ПАТ КБ «ПриватБанк», на якому міститься напис «Verbatim» СD-R compact disc 700mb 52х80 min.

- У судовому засіданні проглянуто запис з диску, який знаходився в матеріалах кримінального провадження а.м.к.п. 45, у запечатаному конверті з написом СD-R 800mb.

Інших доказів в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, підтриманого стороною обвинувачення - прокурором та підтриманого потерпілим ОСОБА_9 , суду не надано, клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі в порядку ст.333 КПК України стороною обвинувачення, потерпілим, суду заявлено не було.

Однак, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину вчиненні вказаного злочину не визнала, пояснила, що в той день десь о 10-00 чи 11-00 годині прийшла до ОСОБА_6 , там була і ОСОБА_9 , вони випивали, ОСОБА_9 просила їх щоб вони зняли гроші, але вони не погодились, хто зняв гроші їй не відомо, можливо це сама потерпіла, від показів на досудовому слідстві відмовилась.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину вчиненні вказаного злочину не визнала, пояснила, що ОСОБА_9 дійсно проживала у неї в квартирі, код від її картки вона не знала, хто зняв гроші їй не відомо. Від показів на досудовому слідстві відмовилась.

Таким чином, сторона обвинувачення та захист не згодні щодо ключових обставин справи, а саме обвинувачення стверджує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали майно потерпілою ОСОБА_9 , а захист наполягає, що будь-яких дій на викрадення майна обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 не вчиняли.

У відповідності до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

У відповідності до ст.ст. 91, 92 КПК України обовязок доказування події кримінального правопорушення, розміру та виду спричиненої злочином шкоди покладається на прокурора, а у разі відмови прокурора у відповідності до ст. 340 КПК України від підтримання державного обвинувачення суді, його має право підтримати потерпілий, на якого і покладається обовязок щодо доказування.

При вирішенні питання щодо достатності досліджених в судовому засіданні доказів для визнання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 винними у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, суд виходить з того, що за положеннями ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Верховний Суд у п.22,23,24,25,26 постанови від 04.07.2018 року (справа № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17) зазначив:

«22. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

23. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. …

24. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

25. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

26. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.»

Суд, оцінивши кожний досліджений доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, та сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності, прямо чи не прямо не підтверджують, що кримінальне правопорушення щодо таємного викрадення майна у потерпілої ОСОБА_9 вчинено ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ..

Покази потерпілої ОСОБА_9 в тій частині, що 29.07.2016 року в неї було викрадено 500 грн. з карткового рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 суд вважає правдивими, достовірними, такими що узгоджуються з даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2016 року та даними виписки по рахунку № НОМЕР_1 ПАТ КБ "ПриватБанк" від 29.07.2016 року.

Ці докази суд вважає належними, допустимими, достовірними, достатніми для підтвердження тієї обставини, що 29.07.2016 об 00 годині 26 хвилин з карткового рахунку потерпілої були зняті належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 гривень.

Оцінюючи протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08.09.2016 року, а також інформацію, зафіксовану на СD-R-700 mb, яку отримано при перегляді запису у судовому засіданні, суд враховує зауваження сторони захисту про те, що ухвалою слідчого судді від 05 серпня 2016 року надано дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей і документів, термін дії ухвали встановлено строком 30 днів; відповідно до опису речей і документів які були вилучені на підставі вказаної ухвали слідчим було вилучено диск СD-R-800 mb, вилучення проведено 08 вересня 2016 року, тобто після закінчення строку встановленого ухвалою слідчого судді; згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.09.2016 року на підставі зазначеної раніше ухвали слідчого судді взагалі було вилучено диски СD-R-700 mb verbatim. За таких обставин, суд вважає, що в порушення ст.. ст.. 164, 159 КПК України, тимчасовий доступ фактично здійснено після закінчення строку дії ухвали слідчого судді. За положеннями ст.. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду без такого дозволу або порушення його суттєвих умов. Тому ці докази суд вважає недопустимим, як отримані внаслідок істотного порушення прав людини та свобод.

Враховуючи покази потерпілої ОСОБА_9 про те, що вона не бачила, що ОСОБА_6 передавала її картку обвинуваченій ОСОБА_4 , не чула, що ОСОБА_6 повідомляла ОСОБА_4 пін-код, не бачила, хто знімав гроші з її картрахунку, не бачила хто повернув картку, а також її заяву про вчинення кримінального правопорушення невідомими особами від 29.07.2016 року, суд вважає, що твердження ОСОБА_9 про вчинення правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є припущенням і не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду будь-якими доказами.

Стороною обвинувачення не доведено, що версія потерпілої є єдиною версією, якою можна пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді. За таких обставин суд не може надати перевагу версії обвинувачення, та вважати її доведеною поза розумним сумнівом.

Тому, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення 29.07.2016 року о 00 годині 26 хвилин щодо таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 .

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, судом ухвалюється виправдувальний вирок.

За таких обставин, обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід визнати невинуватими та виправдати.

Речові докази - диск слід зберігати в матеріалах справи.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 368-374, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 КК України та виправдати на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено нею.

ОСОБА_6 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 КК України та виправдати на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено нею.

Речовий доказ диск зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Запобіжний захід не обирався.

Суддя -