Справа № 314/3711/18
Провадження № 1-в/314/1170/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за клопотанням начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Нещеретове Білокуракінського району Луганської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, Зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,
Раніше судимого:
1)20.03.2000 року Білокуракінським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 140, 75 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 13.07.2000 року на підставі ст. 1 п. «д» Закону України «Про амністію» від 11.05.2000 року;

2)21.05.2010 року Білокуракінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

3)26.07.2012 року Білокуракінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 180 годин громадських робіт;

4)09.10.2012 року Білокуракінським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 389, 71, 75 КК України до 5 місяців 22 діб позбавлення волі. Звільнений 29.03.2013 року по закінченню строку;

5)09.06.2015 року Білокуракінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, 76, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

6)14.12.2015 року Білокуракінським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07.12.2015 року по 14.12.2015 року.

По даній справі засуджений: 16.02.2016 року Старобельським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.11.2015 по 16.02.2016 року. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької област від 12.07.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.02.2016 по 21.03.2016

Початок строку: 26.11.2015 року. Кінець строку: 01.02.202 року.

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника адміністрації колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 ..
Представник адміністрації колонії подання підтримав та зазначив, що адміністрація Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і у погодженні із спостережною комісією клопоче перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Засуджений підтримав подання колонії, зазначив, що був працевлаштований прибиральником, працював на виробництві.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений за весь період відбування покарання не отримував заохочень, а отримав його вже безпосереднього перед тим, як у нього відкрилася пільга за ст. 81 КК України.
Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.12.2015 року. За цей час характеризується таким чином. Вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та ставлення до праці має одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Бере участь у суспільно корисній праці та роботах з благоустрою місця позбавлення волі. В скоєному злочині вину визнає, розкаюється.
Таким чином, поведінка ОСОБА_3 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він не заслуговував на заохочення в період з 26.11.2015 до 25.07.2018.

Враховуючи вищенаведені обставини, передчасними є твердження подання про те, що ОСОБА_3 сумлінною поведінкою довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а його поведінка в останній час пояснюється не намаганням спокутувати свою вину у скоєному, а лише наполегливим намаганням будь-яким засобом вийти з місць позбавлення волі.

За таких обставин суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

23.10.2018