Справа № 645/1452/18
Провадження № 1-кс/645/485/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:
На обґрунтування скарги посилався на те, що 17.03.2018 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області звернулася ОСОБА_4 із заявою про кримінальне правопорушення, в якому вона повідомила про те, що невстановленою особою вчинено розбещення її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.03.2018 року на його мобільний телефон зателефонував слідчий ОСОБА_6 та запросив ОСОБА_3 30.03.2018 року прибути до слідчого відділу Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області для дачі показань за фактом розбещення малолітнього ОСОБА_5 . 30.03.2018 року ОСОБА_3 було допитано в якості свідка по кримінальному провадженню № 0000599 від 17.03.2018 року, після чого у нього склалося переконання в тому, що ОСОБА_4 підділа його цинічній брехні, звинуватила у скоєнні страшного злочину. 30.03.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. 19.04.2018 року ОСОБА_3 отримав відповідь, з якої вбачається, що його заява про кримінальне правопорушення долучена слідчим до матеріалів кримінального провадження № 0000599 від 17.03.2018 року за заявою ОСОБА_4 про розбещення її малолітнього сина.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити. При цьому посилався, що самим фактом звернення до органів поліції із заявою про вчинення злочину ОСОБА_4 штучно створює докази обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину, розповсюджує дані про вчинення начебто ОСОБА_3 злочину в заявах, адресованих до Уповноваженого Верховної Радди України з прав людини, Національної Асоціації Адвокатів України, керівництва Головного управління національної поліції України в Харківській області.
Представник Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги були повідомлені своєчасно та належним чином, неявка слідчого та прокурора, у відповідність до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, перевіривши матеріали скарги, додані до неї документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 17.03.2018 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області звернулася ОСОБА_4 із заявою про кримінальне правопорушення, в якому вона повідомила про те, що невстановленою особою вчинено розбещення її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.03.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.
З довідки слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 19.04.2018 року № 4181/119-59/15-2018 вбачається, що в провадженні СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 17.03.2018 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, розпочате досудове розслідування. 30.03.2018 року ОСОБА_3 подав до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, яка зареєстрована в ЖЄО № 6441. Вказана заява приєднана до матеріалів кримінального провадження № 0000599 від 17.03.2018 року.
Згідно зі ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Диспозицією ч.1 ст.383 КК України передбачено криімнальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину, ч.2 цієї ж статті - відповідальність за ті ж самі дії, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.
Як встановлено слідчим суддею в процесі розгляду скарги ОСОБА_3 17.03.2018 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області звернулася ОСОБА_4 із заявою про кримінальне правопорушення, в якому вона повідомила про те, що невстановленою особою вчинено розбещення її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі досудового слідстава з приводу вказаних подій допитаний малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того 30.03.2018 року в якості свідка по кримінальному провадженню № 0000599 від 17.03.2018 року допитано ОСОБА_3 .
Слідчий суддя зазначає, що у заяві від 30.03.2018 року ОСОБА_3 не було викладено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Зокрема заявник зазначає, що звертаючись із відповідною заявою до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 зазначала про вчинення розбещення її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невстановленою особою, жодних обвинувачень відносно самого ОСОБА_3 не зазначала.
На теперішній час ОСОБА_3 допитаний в рамках кримінального провадження № 0000599 від 17.03.2018 року в якості свідка, підозри йому не оголошено.
Посилання в судовому засіданні ОСОБА_3 на звернення ОСОБА_7 до Уповноваженого Верховної Радди України з прав людини, Національної Асоціації Адвокатів України,також не свідчать про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, тому що вказані звернення не адресовані суду, прокурору, слідчому або органу дізнання.
З урахуванням викладеного, зазначені заявником обставини у заяві від 30.03.2018 року, не є такими, що свідчать про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, відтак дії слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління в Харківській області ОСОБА_6 є правомірними щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тому, суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 внести відомості за його заявою від 30.03.2018 року про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1