ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/73/18 Справа № 202/1042/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Горлівка, Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло та в незаконному проникнення до житла, вчинених за наступних обставин.
21 січня 2018 року близько 00 год. ОСОБА_7 , прибувши у двір будинку АДРЕСА_3 , підійшов до вікон квартири АДРЕСА_4 , які не були обладнані металевою решіткою, впевнившись у відсутності власників у приміщенні квартири, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом віджиму, відкрив вікно та проник через вікно до приміщення вказаної квартири звідки викрав майно на загальну суму 22 807 грн. 83 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.

Після цього, 22 січня 2018 року близько 00 год. ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, прибув у двір будинку АДРЕСА_3 , після чого зайшов до під`їзду № 2 зазначеного будинку та підійшов до дверей квартири АДРЕСА_4 , переконавшись у відсутності власників помешкання, за допомогою наявного в нього дублікату ключів, відчинив двері вказаної квартири в якій мешкає ОСОБА_11 , самовільно через вхідні двері проник до приміщення вказаної квартири, після чого був затриманий ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були очевидцями даного кримінального правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити і призначити більш м`яке покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Вважає вирок суду необґрунтованим, оскільки призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Зазначив, що у його підзахисного випадково виник умисел на крадіжку і що заздалегідь він не готувався. Не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 . Так, після затримання ОСОБА_7 одразу визнав свою вину, щиро розкаявся, під час судового засідання вибачився перед потерпілими, добровільно та активно давав правдиві показання щодо обставин вчинення ним кримінальних правопорушень та у проведенні процесуальних дій.

Звертає увагу на те, що з 2003 року обвинувачений багато разів з сильними болями в спині звертався до лікувальних закладів м. Горлівки і м. Донецька, що лікарі ставили діагноз, що прирівнюється до 3-ої групи інвалідності. В процесі лікування ОСОБА_7 змушений регулярно приймати сильні знеболювальні препарати, які є життєво необхідними і що відбування покарання призведе до суттєвого погіршення стану здоров`я обвинуваченого, а можливо й створить загрозу його життю.

Вважає, що звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є єдиним ефективним, доцільним та дієвим способом виправлення його підзахисного, який дає переконливі підстави вважати, що він стане на шлях виправлення без шкоди для власного здоров`я, через що зможе бути корисним для суспільства та держави.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, зазначених в скарзі просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги і просили вирок суду в частині призначеного покарання змінити, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Представник потерпілого в судовому засіданні вважав апеляційну скаргу захисника необґрунтованою, а вирок суду законним і просив залишити його без змін, а скаргу захисника без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій за ч. 2 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та вирок суду в частині призначення покарання, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується.
Судом першої інстанції встановлено відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного провадження. Як вбачається з вироку суду твердження сторони захисту про щире каяття обвинуваченого було предметом дослідження в суді першої інстанції, яким у вироку суд навів належні та достатні мотиви в їх спростування, з якими погоджується і апеляційний суд.
Так, при вирішенні питання, чи є розкаяння винного щирим, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що обвинувачений вчинив декілька злочинів, а саме: таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у житло, а також викрав дублікат ключів від вказаної квартири, маючи намір знову повернутися до неї, в подальшому зробивши це, тобто незаконно проник до житла, що свідчить про системний характер його дій і цілеспрямованість злочинної поведінки, і не має бажання хоча б частково відшкодувати заподіяну злочином шкоду, а тільки пообіцяв відшкодувати завдані збитки, у зв`язку з чим, його усна заява про каяття в судовому засіданні правильно розцінена судом, як така, що не свідчить на користь щирості та істинності його позиції, а навпаки, для уникнення більш суворого покарання.
Перевіряючи висновки суду щодо обрання обвинуваченому виду і міри покарання, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, з належним врахуванням й тих відомостей про особу підозрюваного, про які захисник зазначає в своїй апеляційній скарзі, оскільки розмір призначеного ОСОБА_7 покарання наближений до мінімально можливого за обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, в тому числі вчинення тяжкого злочину проти власності, викрадення дублікату ключів від вказаної квартири, маючи намір знову повернутися до неї, що свідчить про системний характер його дій і цілеспрямованість злочинної поведінки, не прийняв заходів до відшкодування заподіяної шкоди, позицію потерпілого, висловлену в апеляційному суді через представника, яка вважала за необхідне призначити обвинуваченому суворе покарання, колегія суддів доходить висновку, що виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення інших кримінальних правопорушень можливе виключно за умови ізоляції його від суспільства. Вид та розмір покарання, призначеного йому судом першої інстанції за вчинене кримінальне правопорушення відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 за умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Обставин, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, колегією суддів під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4