У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :
слідчий слідчого відділу відділення поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме моторолера марки «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтва про його державну реєстрацію.

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції №1 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009938 від 16.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказує, що 14.09.2018 року, близько 18 години 10 хвилин, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 20 було виявлено гр. ОСОБА_6 , який керував мотоциклом марки «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В ході перевірки транспортного засобу було встановлено, що цей транспортний засіб розшукується Балаклійським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області з 05.01.2011 року, як викрадений, а надане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки.

В ході огляду місця події, вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його державну реєстрацію, вилучені, а постановою від 17.09.2018 року визнані речовими доказами.

Як наслідок, просить накласти арешт на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, з метою їх збереження, як речових доказів.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просить таке задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам клопотання.

ОСОБА_4 , який володіє транспортним засобом на підставі доручення, в судовому засіданні щодо вимог клопотання заперечив, вважає таке безпідставним. Вказує, що його транспортний засіб оформлений належним чином, в розшуку не перебуває, свідоцтво не є підробленим, а слідчим не враховано, що його транспортний засіб є мотоциклом, а не моторолером. У розшуку перебуває інший транспортний засіб, іншої марки та моделі та з іншим номером кузова. Співпадіння номерних знаків зумовлено лише тим, що на мопеди та мотоцикли видаються номерні знаки різних взірців та видів, тобто буквенне та цифрове позначення номерного знака мотоцикла може співпадати із таким же позначенням номерного знаку автомобіля, мопеда, автобуса та ін., однак не буде тотожне номерному знаку саме для мотоциклів.

Заслухавши думку слідчого та володільця майна, ознайомившись із доводами клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на таке.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 є власником мотоцикла марки «Сузукі», моделі «SV650», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації транспортного засобу 17.03.2009 року.

Ця ж інформація повністю підтверджується карткою реєстрації транспортного засобу, що надана його володільцем в судовому засіданні. Із даної картки вбачається, що мотоцикл належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 з 17.03.2009 року.

Вказаним мотоциклом користується ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого доручення, що видане ОСОБА_7 на його ім`я 22.04.2011року.

Натомість як вбачається із картки угону транспортного засобу, в розшуку з 25.01.2011 року перебуває мопед марки «Honda Lead», номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Тобто, у розшуку перебуває зовсім інший транспортний засіб, а не той, що був вилучений працівниками поліції у ОСОБА_6 .

При цьому, слідчим не враховано, що номерні знаки транспортних засобів поділяються за типами, зокрема номерні знаки для транспортних засобів з об`ємом двигуна, що не перевищує 50 куб.см. та номерні знаки для мотоциклів, мотоколясок і моторолерів, є різними (навіть за розмірами), однак можуть співпадати за буквенними та цифровими позначеннями.
Вказані обставини слідчим належним чином не з`ясовані та взагалі не перевірялись, що останній підтвердив в судовому засіданні, як і не зміг пояснити, які ознаки підробки містить свідоцтво про державну реєстрацію мотоцикла марки «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За вказаних обставин, всупереч вимогам ст. 132 КПК України, слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а вилучений транспортний засіб перебуває у розшуку.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. 2, 7-9, 131, 132, 169, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Роз`яснити, що відмова слідчого судді в арешті тимчасово вилученого майна, є підставою для повернення цього майна особі, у якої воно було вилучено.

Слідчий суддя ОСОБА_1