Провадження № 1-кп/537/119/2018
Справа № 537/5677/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальні провадження №000759, №0002226 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середньо спеціальна, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Кременчук Полтавської області, українка, громадянка України, освіта середньо спеціальна, заміжня, має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, не працює, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Кременчук Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середньо спеціальна, одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3
у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області перебувають кримінальні провадження №000759 та №0002226, які об`єднані в одне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про зміну обраного відносно нього запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Клопотання обґрунтовує тим, що він перебуває під вартою понад п`ять місяців, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину, одружений, по місцю проживання характеризується позитивно, під час розгляду справи від покладених на нього обов`язків не ухилявся. Також зазначив, що під час судового розгляду допитані всі потерпілі та більшість свідків та жоден із них не повідомляв, що він якимость чином впливав на них.
Прокурор в судовому засіданні у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 просив відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю та заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор обґрунтовує тим, що ризики, які стали підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати. Так перебуваючи на волі ОСОБА_4 , зважаючи на кількість епізодів крадіжок, у вчиненні яких він обвинувачується, з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятись від суду та зважаючи на тривалість часу, протягом якого останній вчиняв злочини, може продовжити злочинну діяльність.
Вислухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 , який клопотання ОСОБА_4 підтримав та у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника, думку обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтримали клопотання прокурора та у задоволенні клопотання обвинуваченого просили відмовити, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука від 16.05.2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 29.08.2018 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці, тобто до 27 жовтня 2018 року включно.
Відповідно до ч.1 ст..331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст..29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У багатьох рішеннях, винесених щодо України (зокрема у справах: «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine) від 6 листопада 2008 року; «Фельдман проти України» (Feldman v. Ukraine) від 8 квітня 2010 року; «Ткачов проти України» (Tkachev v. Ukraine) від 13 грудня 2007 року; «Петухов проти України» (Petukhov v. Ukraine) від 21 жовтня 2010 року; «Прокопенко проти України» (Prokopenko v. Ukraine) від 20 січня 2011 року та інших) Європейський суд з прав людини констатував порушення прав заявників, гарантованих пунктом 3 статті 5 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (Конвенція).
При цьому у вказаних рішеннях суд зазначив, що національні суди повинні в першу чергу забезпечувати, щоб у конкретній справі запобіжне ув`язнення обвинуваченого не перевищувало розумний строк. Для цього вони зобов`язані, беручи належним чином до уваги принцип презумпції невинуватості, дослідити всі обставини справи, які можуть підтвердити або спростувати наявність суспільної потреби, яка виправдовує відхилення від вимоги щодо поваги до свободи особи.
Незмінність підстав для підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є необхідною умовою (sine qua non) для того, щоб подальше тримання її під вартою вважалося законним. Проте через деякий час ця умова вже перестає бути достатньою. Тоді суд повинен встановити, чи інші підстави, на яких ґрунтуються рішення судових органів, продовжують виправдовувати позбавлення свободи.
Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.
Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений, який є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, обвинувачується у вчиненні тяжкого, однак не насильницького злочину, протягом тривалого часу утримується під вартою та зважаючи на недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також те, що сама по собі наявність обґрунтованої підозри, в даному випадку, при відсутності інших підстав для продовження тримання під вартою, не може виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, то суд приходить до висновку, що продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є недоцільним.
Згідно поданого клопотання обвинувачений просить змінити обраний відносно нього запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, в тому числі досліджені судом докази, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за висунутим обвинуваченням, з огляду на особу обвинуваченого, приходить до висновку що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу є необхідним та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, наявність яких доведено під час судового розгляду.
При цьому суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можливо застосувати до обвинуваченого з наступних причин: особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків; особиста порука - на адресу суду не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ; застава - до суду не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливості внесення застави.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно відмовити, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст..ст.177, 178, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишати житло у якому він проживає, а саме квартиру АДРЕСА_4 у період часу з 21 години до 06 години.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прибувати за кожною вимогою до суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на два місяці наступні обов`язки: не відлучатись із м.Кременчука Полтавської області без дозволу суду; докласти зусиль до пошуку роботи.
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнити з під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 невідкладно прибути до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалу передати для виконання до Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.
Зобов`язати Кременчуцький ВП ГУ НП в Полтавській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і повідомити про це Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала закінчує свою дію 16 грудня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1