Справа № 445/945/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із незакінченою середньою освітою, неодруженого, раніше судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ОСОБА_4 , 13.06.2017 року, близько 18 год. 00 хв., знаходячись у житловому будинку ОСОБА_6 , що у АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс 10 ударів кулаком своєї правої руки в область голови та тіла ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, а саме синці на обличчі зліва, в лівій завушній ділянці, на лівій кисті, крововилив в білкову оболонку лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.
Згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він умисно наніс легке тілесне ушкодження потерпілому.
Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психіатричного захворювання обвинувачений не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання суд не вбачає, а тому, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.
Судових витрат не має.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. 349, 370, 374 КПК України, ч.1 ст.125 КК України, суд,
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1