АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2018 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , та застосовано щодо останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 10 вересня 2018 року.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що прокурором у судовому засіданні доведено сукупність обставин, що свідчать про наявність відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді можливості його переховування від органів слідства та суду, проте наявність інші ризиків не була доведена, у зв`язку з чим не було встановлено достатніх підстав для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та було визнано, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням слідчого судді, зазначає, що останнім не було надано належну оцінку обставинам вчинення кримінального правопорушення, не дотримано вимог процесуального законодавства та практики Європейського суду з прав людини.

Апелянт вказує, що подане слідчим клопотання містить в собі належне обгрунтування ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, при цьому вказані і відомості про особу підозрюваного, зокрема щодо відсутності в нього соціальних зв`язків, місця роботи, джерела доходу, втім вказані обставини не дістали належної оцінки з боку суду, який прийшов до помилкових висновків про наявність щодо ОСОБА_8 лише ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, та про можливість усунення наявних щодо цього підозрюваного ризиків без тримання його під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані.

Так, колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення встановленої слідчим суддею суду першої інстанції обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Також колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що прокурором не доведено наявності щодо цього обвинуваченого ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді того, що він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, - з огляду на те, що з цього приводу стороною обвинувачення не наведено будь-якого мотивування, в той час як із суті вчиненого кримінального правопорушення не вбачається, що доказами у справі можуть бути інші речі та документи ніж ті, що вже перебувають у розпорядженні слідства.
Що стосується необхідності застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на чому наполягає у своїй апеляційній скарзі прокурор, то достатніх підстав для цього колегія суддів не вбачає.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

При цьому враховується, що відносно ОСОБА_8 встановлено наявність лише одного із вказаних ризиків, наявність якого обумовлена головною мірою суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, втім ця обставина сама по собі не є достатньою підставою для застосування до останнього найбільш суворого запобіжного заходу.

Також приймається до уваги, що станом на час апеляційного розгляду ОСОБА_8 перебуває під домашнім арештом більше одного місяця, при цьому відомості про вчинення ним у вказаний період будь-яких дій на перешкоджання досудовому розслідуванню стороною обвинувачення не надані, а отже даний запобіжний захід належить вважати таким, що довів свою дієвість і достатність для забезпечення належної процесуальної поведінки цього підозрюваного.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2018 року про обрання запобіжного у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4