Справа №295/8859/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому, просить частково скасувати арешт у вигляді заборони використання, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2018 року на автомобіль марки «Audi A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шо згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи клопотання заявник пояснив, що обраний судом спосіб арешту майна є невиправдано обтяжливим для заявника, автомобіль на даний час зберігається в неналежних умовах, під відкритим небом.

В судовому засіданні заявник клопотання підтримав просив задовольнити, зобов"язався надати транспортний засіб для проведення експертиз в разі необхідності.

Слідчий СВ Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 , прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки є необхідність в проведенні комплексної транспортно-трасологічної та судово- медичної експертизи.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали додані до клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000343, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Із матеріалів провадження вбачається, що 17.04.2018 року під час огляду місця ДТП ОСОБА_3 надав добровільну згоду на проведення огляду транспортного засобу, який перебував під його керуванням.
Згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2018 року на автомобіль марки «Audi A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шо згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 накладено арешт. Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. За вимогами статті 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, повинен якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

На час розгляду клопотання досудове розслідування не завершено. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 не вручено. Згідно ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним ( справа «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( справа «Антріш проти ФранціЇ»). Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льон рот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Слідчим суддею встановлено, що під контролем органу слідства майно перебуває з квітня 2018 року. Необхідністю перебування вказаного майна під арештом в ухвалі суду вказано можливість знищення та втрати слідів злочину. Проте, по справі неодноразово призначались експертизи та неодноразово транспортний засіб оглядався експертами, що зафіксовано в відповідних висновках. Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідування злочинів. Разом з тим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. По даний час в кримінальному провадженні жодній особі не предявлено підозру, питання щодо призначення комплексної судово-трасологічної та судово-медичної експертизи виникла після звернення зваявника з клопотанням про повернення транспортного засобу. В матеріалах кримінального провадження будь-який процесуальний документ про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом відсутній.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частина четверта ст. 173 КПК України визначає, що у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арештуслідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Беручи до уваги, що заявником не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили, що арешт на автомобіль накладено не обґрунтовано або у накладенні такого арешту відпала потреба, у зв`язку з чим, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в частині заборони використання автомобіля.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, про можливість часткового задоволення клопотання шляхом поверненння автомобіля марки «Audi A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шо згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 на відповідальне зберігання законному користувачу ОСОБА_3 , при цьому заборонивши йому використовувати, відчужувати та розпоряджатись транспортним засобом, а також зобов`язати власника транспортного засобу та ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля у разі необхідності проведення будь-яких процесуальних, слідчих дій.

Керуючись ст. ст. 100, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання про скасування арешту задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СВ Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному проваджені №№0000343 автомобіль марки «Audi A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шо згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
Зобов`язати відповідальних працівників за місцем зберігання вказаного транспортного засобу безоплатно повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «Audi A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Заборонити ОСОБА_3 використовувати автомобіль марки «Audi A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 та вчиняти будь-які дії щодо його відчуження та/або розпорядження.
Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «Audi A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1