Справа № 163/788/18
Провадження № 1-кс/163/116/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року місто Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000035 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що фізичні особи підприємці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на території міста Любомль Волинської області проводять діяльність з випалювання деревного вугілля без належних дозвільних документів, внаслідок чого забруднюють атмосферне повітря шкідливими для життя, здоров`я людей та для довкілля речовинами, відходами та іншими матеріалами виробництва внаслідок порушення спеціальних правил.
Під час проведеного на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду обшуку земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:003:0089 було виявлено належні ОСОБА_7 чотири металеві бочки, належні ОСОБА_6 п`ять металевих бочок, 390 мішків з вмістом деревного вугілля, деревину породи «береза» об`ємом 200 м3. Зазначене майно було оглянуто та вилучено.
На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу, оскільки могло бути набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди злочину; надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження; підлягає експертному дослідженню, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

В судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали.

Представник володільця майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 проти клопотання в частині свого довірителя заперечив і пояснив, що наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину не доведена, належними йому бочками вже здійснював таку ж діяльність в Шацькому районі, позбавлення права користуватись майном непропорційно позбавить права власності і можливості займатись підприємницькою діяльністю. На викиди ОСОБА_6 оформляє дозвільну документацію, процес перебуває на стадії завершення, після чого всі питання до нього правоохоронних органів будуть зняті.

Під час розгляду клопотання встановлено наступне.

Кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.241 КК України зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.04.2018 року за №0000035, що підтверджено відповідним витягом.

Виявлення майна по АДРЕСА_1 , щодо якого подано клопотання, підтверджується протоколом обшуку від 08.05.2018 року. При цьому на момент обшуку 2 належні ОСОБА_6 і 2 належні ОСОБА_7 бочки перебували в робочому стані і здійснювали викиди забруднюючих речовин в повітря. Володілець майна ОСОБА_6 в протоколі обшуку зазначив свої зауваження щодо вилученого деревного вугілля та деревини, оскільки в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук зазначені предмети не вказані, тому вважає вилучення незаконним.

Вилучене майно передане на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується їхніми розписками.

Фактичною підставою арешту майна слідчим в клопотанні зазначено необхідність збереження доказів.

Підозра в межах кримінального провадження жодній особі не оголошена.

Дозволу на здійснення в місті Любомль Волинської області діяльності, пов`язаної з викидами в атмосферне повітря, на розгляд клопотання ні ОСОБА_6 , ні його представник, ні ОСОБА_7 не надали.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину …

Відповідно до п.1 ч.2 ст.173 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.173 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що на час проведення обшуку і підприємець ОСОБА_6 , і підприємець ОСОБА_7 здійснювали господарську діяльність, пов`язану з викидами в атмосферне повітря. При цьому для здійснення такої ж діяльності тим же обладнанням в селі Вілиця Шацького району Волинської області ОСОБА_6 одержав передбачений законом дозвіл. Такого дозволу для здійснення господарської діяльності в місті Любомль Волинської області жоден з підприємців не одержав.

Слідчий суддя не оцінює ці обставини з точки зору доведеності винуватості особи відповідно до ч.1 ст.241 КК України. Однак ці ж обставини дають підстави для висновку про відповідність заборони використання вилученого обладнання, сировини та одержаної продукції завданням кримінального судочинства, оскільки правомірність підприємницької діяльності викликає обгрунтований сумнів.

Твердження представника ОСОБА_6 про невідповідність запропонованих обмежень права власності принципам розумності і співрозмірності безпідставні.

З огляду на характеристики вилучених предметів їх віднесення до категорії речових доказів відповідає критеріям ст.98 КПК України, є логічним і об`єктивним, оскільки саме такі предмети є сировиною(дрова), обладнанням(бочки), результатом(вугілля) господарської діяльності і можуть свідчити про обставини кримінального правопорушення.

При цьому бочки під час обшуку правомірно вилучені відповідно до ухвали слідчого судді, дрова і вугілля як тимчасово вилучене майно відповідно до ч.7 ст.236 КПК України.

Саме з підстав, передбачених п.1 ч.2 та ч.3 ст.173 КПК України слідчий звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, тому слідчий суддя вважає, що проведення відповідних процесуальних дій із вилученим майном матиме важливе значення для проведення досудового розслідування, зокрема, для встановлення ознак кримінального правопорушення, винних осіб та інших об`єктивних даних у кримінальному провадженні. Відмова в арешті майна дасть можливість його приховування, пошкодження, втрати, знищення, передачі, відчуження, що унеможливить збирання доказів.

Таким чином, підстави внесеного слідчим клопотання відповідають вимогам ст.ст.170, 173 КПК України, клопотання належним чином обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 375 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 08.05.2018 року під час обшуку за місцем здійснення господарської діяльності фізичними особами підприємцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :03:003:0089, а саме:
-на належні ОСОБА_7 4(чотири) металеві бочки для виготовлення деревного вугілля, заборонивши ОСОБА_7 розпоряджатися вказаним майном та використовувати його;
-на належні ОСОБА_6 5(п`ять) металевих бочок для виготовлення дерев`яного вугілля; 390(триста дев`яносто) мішків з вмістом деревного вугілля; деревину породи «береза» об`ємом 200 м3, заборонивши ОСОБА_6 розпоряджатися вказаним майном та використовувати його.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Волинської області.

Повний текст ухвали буде проголошений о 17 годині 15.05.2018 року.

Слідчий суддя Любомльського районного суду
Волинської області ОСОБА_1