постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНи

24 квітня 2018 року
м. Київ

справа № 462/5338/14-к
провадження № 51 255км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні № 0000388 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. НовоселищаЗолочівського району Львівської області, жительки м. Львова,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 368 Кримінального кодексу України (далі КК),
з участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_8 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2017 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК,і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 22100 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки, без спеціальної конфіскації.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 , будучи головою фахової атестаційної комісії зі спеціальності «Виробництво харчової продукції`Львівського технікуму м`ясної та молочної промисловості Національного університету харчових технологій, тобто службовою особою, перебуваючи в приміщенні аудиторії № 9 указаного закладу,під час розмови з ОСОБА_9 погодилася на пропозицію останньої за грошову винагороду в сумі 3000 грн. вирішити питання про позитивні результати вступного іспиту з метою її зарахування на навчання в технікумі. 04 липня 2014 року близько 12:00 ОСОБА_9 надала ОСОБА_4 обумовлену суму коштів (неправомірної вигоди),які цього ж дня були у неї виявлені та вилучені працівниками правоохоронного органу.
Ухвалою Апеляційного судуЛьвівської області від 03 липня 2017 року вказаний вирок залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Укасаційних скаргах, які містять однакові вимоги й доводи, засуджена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 посилаючись наістотне порушення вимог кримінального процесуального закону,неповноту судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просять вказані судові рішення скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
На думку сторони захисту, обставини справи свідчать про провокативний характер дій ОСОБА_9 , а досудове розслідування у справі проведено з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого здобуті докази є неналежними та недопустимими. Також ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 наголошують на тому, що ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не з`ясував, на проведення яких саме негласних слідчих дій у кримінальному провадженні було надано дозвіл слідчим суддею,а томувважають, що використання їх результатів, як доказів у кримінальному провадженні є неправомірним. Зауважують, що у своїх скаргах звертали увагу апеляційного суду на вказаніпорушення, однак судна ці доводи мотивованої відповіді не надав.Вважають, що оскільки судові рішення у справі не є належно обґрунтованими і мотивованими, постановленимибез додержанням вимог статей 370, 419 КПК, що відповідно до ст. 438 КПК є безумовною підставою для їх скасування, то кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.
Позиція учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 вимоги касаційних скарг підтримали і просили їх задовольнити.
Прокурор з доводами сторони захисту погодився частково та просив ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши наведені доводи,колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скаргипідлягають частковомузадоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.Законним та обґрунтованим є рішення, ухвалене компетентним судом на підставі об`єктивноз`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, тобто кожен доказ оцінюється з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно зі ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, установленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися судпри ухваленні судового рішення.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК недопустимим є доказ отриманий при здійсненні процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Як убачається з матеріалів провадження,в своїх апеляційних скаргах засуджена та захисник ОСОБА_8 серед інших доводів також зазначали про умисне провокування злочину з боку правоохоронних органів та недопустимість доказів здобутих при проведенні негласних слідчих дій, які були покладені районним судом в основу вироку.
Ці доводи суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив і мотивованої відповіді у своєму рішенні на них не надав.
Зокрема, спростовуючи доводи сторони захисту про провокацію злочину апеляційний суд у своєму рішенні лише зазначив, що вказані обставини були перевірені прокурором, оскільки із тексту постанови останнього від 1 липня 2014 року про проведення спеціального слідчого експерименту вбачається, що у справі проводилась перевірка матеріалів досудового розслідування і ознак провокації вчинення злочину ним не виявлено.
Разом із цим, правильність цих висновків прокурора суд апеляційної інстанції не перевірив і будь-яких обґрунтувань на їх підтвердження в ухвалі не навів.
Стверджуючи про недопустимість доказів отриманих в результаті проведення негласних слідчих дій захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказував на те, що при виконанні вимог ст. 290 КПК та в судовому засіданні стороною обвинувачення не було надано для ознайомлення ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення негласних слідчих дій, а отже захист не мав можливості переконатися в законності джерел отримання цих доказів.
Мотивованої відповіді на цей довід сторони захисту апеляційний суд у своєму рішенні не навів, а лише зазначив, що рішення про проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_4 прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому результати їх проведення є належними і допустимими доказами, які правомірно покладені судом в основу вироку.
Однак із правильністю цього висновку апеляційного суду погодитись не можна.
Як вбачається з матеріалів провадження, при виконанні вимог ст. 290 КПК стороною обвинувачення не було надано захисту для ознайомлення ухвалу слідчого судді апеляційного суду від 1 липня 2014 року, на підставі якої у справі проводились негласні слідчі дії. Не було надано такої за клопотанням сторони захисту і в судовому засіданні при розгляді справи, хоча дані протоколів їх проведення були покладені судом в основу обвинувального вироку.
Відповідно до положень ч. 12 ст. 290 КПК, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити ці матеріали, як доказ у справі.
За правилами ст. 290 КПК обов`язковому відкриттюпідлягають усі зібрані сторонами матеріали, крім випадків передбачених абз. 2 ч. 6 вказаної норми, у тому числі й ті, які є правовою підставою для проведення органом досудового розслідування негласних слідчих дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів, оскількиза умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів та принцип рівності сторін у кримінальному процесі.
Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 12 жовтня 2017 року (справа №5-237кс(15)17), недослідження судом першої інстанції процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, впливає на справедливість судового розгляду в цілому, оскільки відсутність дослідження цих матеріалів викликає сумніви щодо можливості здійснення судом належної оцінки законності проведення таких дій, а також достовірності та допустимості їх результатів як доказів. Недослідження зазначених матеріалів призводить до оперування судом доказами, допустимість яких є імовірною, що в контексті презумпції невинуватості є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та свідчить про порушення права особи на справедливий суд.
На необхідності надання доступу стороні захисту до матеріалів, які стосуються негласних слідчих (розшукових) дій, як гарантії справедливого судового розгляду, неодноразово наголошував у своїх рішенняхі Європейський суд з прав людини («Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства», «Джасперс проти Сполученого Королівства», «Раманаускас проти Литви», «Банніков проти Росії» та ін.).
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний розгляд справи був проведений судом без додержання положень статей 2, 370 КПК, а постановлене ним рішення не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Оскільки допущені порушення є істотними, колегія суддів вважає необхідним на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у цьому суді.
Таким чином, касаційні скарги засудженої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_8 підлягають до часткового задоволення.
При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції слід ретельно перевірити доводи апеляційних скарг, та з урахуванням доводів касаційних скарг засудженої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_8 , дотримуючись вимог ст. 370 КПК постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями434, 436, 438, 441 КПК, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення`КПК (в редакції Закону Українивід 3 жовтня 2017 року№ 2147-VIII), Суд

ухвалив:
Касаційні скарги захисника ОСОБА_8 та засудженої ОСОБА_4 задовольнити частково.Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 3 липня 2017 року щодо ОСОБА_4 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3