У Х В А Л А

15 серпня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000259 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , має незакінчену вищу освіту, раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сівероморськ Мурманської області, є громадянином України, має середню освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.07.2010 за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 14.07.2014 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від покарання з випробуванням на строк 1 рік; 3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.08.2014 за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від покарання з випробуванням на строк 1 рік; 4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06.07.2017 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, 12.01.2018 звільнений на підставі ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2017 в силу пункту "в" статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році",

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта від 20.06.2018 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло та сховище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин: 31 березня 2018 року близько 10:00 години в с. Лиман Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до належного ОСОБА_8 домоволодіння АДРЕСА_2 , де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрали холодильник "Саратов", вартістю 1530 грн 00 к., чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 31 березня 2018 року близько 13:00 години в с. Лиман Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували по АДРЕСА_3 , де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , де через незачинені двері проникли на територію подвір`я, звідки повторно таємно викрали холодильник "Nord standart ДХ-245", б/в, вартістю 1250 грн 00 к., чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" на строк до 17 серпня 2018 року.

Під час підготовчого судового засідання було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про залучення захисника за призначенням.

Захисник ОСОБА_6 , яка прибула на підготовче засідання за дорученням центру з надання безоплатної правової допомоги для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 заявила клопотання про відкладення підготовчого засідання, оскільки вона не мала змоги ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та узгодити з обвинуваченим позицію захисту.

Таким чином, відсутня можливість закінчення судового провадження у справі в межах строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке мотивоване відсутністю підстав для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 обґрунтованих заперечень проти клопотання прокурора не висловила, проте просила розглянути можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 будь-яких заперечень проти клопотання прокурора не висловив.

Захисник ОСОБА_6 підтримала думку адвоката ОСОБА_7 .

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно з частиною 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до абзацу 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2018 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" на строк до 17 серпня 2018 року.

Враховуючи, що до спливу зазначеного строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судове провадження не буде завершене, належить вирішити питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею враховано наявність ризиків вчинення нових злочинів а також переховування від суду.

Під час підготовчого засідання сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 .

Наявні відомості про те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України, останній раз у 2017 році до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, та після звільнення від відбування покарання внаслідок акту амністії у 2018 році знову обвинувачується у двох епізодах тяжкого злочину проти власності, вказують на наявність ризику вчинення ним нових злочинів.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, вказує на наявність ризику переховування від суду.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно статей 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних, до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції, сформульованої у пункті 79 рішення Європейського суду з прав людини "Харченко проти України" від 10.02.2011, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в пункті 35 рішення Європейського суду з справ людини у справі "Летельє проти Франції".

За таких обставин належить відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, а клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314-317, 176-178, 183, 197, 199, 201, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, застосованого у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" на строк до 13 жовтня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1