Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7826/17
Провадження №1-кп/523/276/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005293 щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Саратського району Одеської області, громадянина України, маючого незакінчену вищу освіту, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2006 та 2009 років народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2016р., о 07:10год., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автобусом марки «I-VAN», держномер НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, здійснював рух по вул.Миколаївська дорога зі сторони вул.Векслера в напрямку вул.Лиманна в м.Одесі. Наближаючись до регульованого перехрестя вул.Миколаївська дорога - вул.Лиманна, по сухому покриттю проїзної частини, у світлий час доби, маючи об`єктивну можливість вчасно помітити увімкнений «жовтий» сигнал світлофору, який забороняє йому рух через зазначене перехрестя, не прийняв вчасно заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу, не дотримався безпечного бокового інтервалу із автомобілем марки «Chevrolet», держномер НОМЕР_2 , допустивши із ним зіткнення, не вибрав безпечну дистанцію до транспортного засобу марки «Кia», держномер НОМЕР_3 , що здійснював рух попереду та допустив із ним зіткнення. В подальшому допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які перетинали проїжджу частину по пішохідному переходу на сигнал світлофору, що дозволяє їм перехід.
Своїми діями водій ОСОБА_8 допустив порушення вимог пп.2.3 Б, 8.7.3 ґ, 13.1 Правил дорожнього руху України.
В результаті зазначеної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя, але викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В судовому засіданні, ОСОБА_10 не визнав свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вищевикладених та встановлених судом обставин. Пояснив суду, що дійсно 10.08.2016р., приблизно о 07:10год. по вул.Миколаївська дорога в м.Одесі, керував автобусом марки «I-VAN», держномер НОМЕР_1 . Побачив, що світлофор переключається на заборонний сигнал, перед перехрестям з вул.Лиманна почав гальмувати. Перед самим перехрестям автомобіль марки «Кia» з лівої смуги різко перестроївся в його смугу руху. Побачив пішохода, різко повернув кермо ліворуч та допустив зіткнення із автомобілем марки «Chevrolet», пішохід відскочила від удару.

Однак, не зважаючи на не визнання ОСОБА_10 своєї вини у вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, його вину повністю доведено дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:
- поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 10.08.2016р., переходила проїжджу частину вул.Миколаївська дорога в м.Одесі, почула і побачила, що відбулося зіткнення автомобілів марки «Кia» та «Chevrolet» й автобусу, останній здійснив наїзд на неї, від чого вона впала і знепритомніла;
- поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що у зазначений день та час рухався на своєму автомобілі марки «Кia» в сторону центру м. Одеси, перед світлофором змінив смугу руху та зупинився в крайній правій смузі, позаду відчув два удари в свій автомобіль, та побачив, що це було маршрутне таксі автобус марки «I-VAN». Далі, він вийшов з автомобіля і водій автобуса йому пояснив, що «він натискав на гальма, але вони не реагували та автобус не гальмував»;
- поясненнями свідка ОСОБА_12 про те, що він знаходився в маршрутному таксі під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався зі швидкістю 60-70км/год., далі свідок побачив, що перед перехрестям відбулося зіткнення двох автомобілів, водій автобуса ОСОБА_10 змінив полосу руху в крайню праву смугу, побачив пішохода, ніяких заходів не прийняв й перед пішоходом не зупинився, внаслідок чого здійснив ДТП та наїзд на пішохода;
- поясненнями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що він рухався на своєму автомобілі марки «Chevrolet», автомобіль «Кia» рухався за ним, потім він змінив смугу руху і зупинився перед світлофором в правому ряду, автобус не бачив;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2016р., згідно якого об`єктом огляду є дільниця місцевості, де сталося ДТП за участю трьох транспортних засобів та пішоходів (а.с.96-101);
- протоколом огляду транспортного засобу від 10.08.2016р., згідно якого транспортні засоби мали явні механічні пошкодження (а.с.107-108),
- висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.08.2016р., згідно яких водії ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 у станні сп`яніння не перебували (а.с.109-109б),
- довідками КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» від 10.08.2016р., згідно яких у ОСОБА_9 та ОСОБА_6 маються тілесні пошкодження (а.с.112, 113),
- протоколом огляду речових доказів та постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 10.08.2016р., згідно яких об`єктом огляду є відеозапис ДТП на диску, наданий ОСОБА_13 працівникам поліції (а.с.111-113),
- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 10.08.2016р., згідно яких об`єктом огляду є транспортні засоби: автомобілі марки «Chevrolet» та «Кia», автобус марки «I-VAN» (а.с.114).
- висновком судової автотехнічної експертизи №3994 від 06.02.2017р., згідно якої рульове керування, гальмова система й ходова частина автомобіля марки «Кіа», держномер НОМЕР_4 , до моменту ДТП перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно управляти автомобілем без несправностей, що раптово йому проявлялися та впливали на стійкість руху (а.с.116);
- висновком судової автотехнічної експертизи №3995 від 06.02.2017р., згідно якої рульове керування, гальмова система й ходова частина автомобіля марки «Chevrоlet», держномер НОМЕР_2 , до моменту ДТП перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно управляти автомобілем без несправностей, що раптово йому проявлялися та впливали на стійкість руху (а.с.118);
- висновком судової автотехнічної експертизи №3996 від 06.02.2017р., згідно якої рульове керування, гальмова система й ходова частина автобуса марки «I-VAN», держномер НОМЕР_1 , до моменту ДТП перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно управляти автомобілем без несправностей, що раптово йому проявлялися та впливали на стійкість руху (а.с.120);
- висновком судової транспортно-трасологічної й автотехнічної експертизи №3992/3993 від 06.02.2017р., згідно якої на автобусі марки «I-VAN» в передній частині зліва виявлені пошкодження; в умовах події автобус лівим бортом контактував з правим бортом автомобіля марки «Chevrоlet» та передньою частиною справа взаємодіяв із частиною автомобіля марки «Кіа» (а.с.123-133);
- висновком судово-медичної експертизи №2881 від 28.10.2016р., згідно якої у ОСОБА_16 малися тілесні пошкодження, які не були небезпечними для життя, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;
- висновком судової автотехнічної експертизи №4725 від 06.02.2017р., в умовах пригоди належні дії водія автобуса марки «I-VAN» регламентувалися вимогами п.8.7.3.г., 13.1 ПДР; належним виконанням даних пунктів водій автобуса мав технічну можливість уникнути пригоди.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом враховується особа ОСОБА_10 , який є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, має місце реєстрації в Одеській області та постійне місце проживання в Одеській області, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2006 та 2009 років народження.
До обставин, покарання ОСОБА_10 , суд відносить щире каяття.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, а також приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила призначити ОСОБА_10 покарання у виді штрафу, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_10 та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді штрафу та із застосуванням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» підлягає задоволенню, оскільки повністю документально підтверджений та визнаний обвинуваченим в повному обсязі.
Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди, яка повинна бути стягнута на користь потерпілої ОСОБА_16 та цивільного позивача Дображана, суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) потерпілої, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення), а також стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого.

Так, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_10 : - потерпілій ОСОБА_16 завдано немайнових витрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями: щоденні думки та спогади про наслідки події, страх можливого повторення події, тривога, емоційні реакції при згадуванні, тимчасова відірваність від активного соціального життя, порушення сну, перенесення значного фізичного болю в момент отримання тілесних ушкоджень, порушення звичного укладу життя;

-цивільному позивачу ОСОБА_15 завдано матеріальної шкоди діями ОСОБА_10 , який скоїв ДТП з автомобілем марки «Кіа» під керуванням ОСОБА_15 , внаслідок чого сталося пошкодження транспортного засобу останнього.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що поданий не уповноваженою особою, відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, цивільний позивач ОСОБА_15 не є потерпілим - фізичною особою, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Речові докази: автомобілі марок «Кia»та «Chevrolet», автобус марки «I-VAN», вважати повернутими за належністю, диск із відеозаписом ДТП, який знаходиться в матеріалах справи зберігати в матеріалах справи.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 880,80грн., 880,80грн., 880,80грн., 880,80грн., 3303грн., 1761,60грн., а разом на загальну суму 8587,80грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_8 у повному обсязі, в інтересах Одеського НДІСЕ.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ПАТ «Північтранс» про відшкодування моральної шкоди задовольнити та стягнути з публічного акціонерного товариства «Північтранс» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч)грн.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ПАТ «Північтранс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню частково - стягнути з публічного акціонерного товариства «Північтранс» на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 182537,89 (сто вісімдесят дві тисячі п`ятсот тридцять сім) грн.; в частині відшкодування моральної шкоди відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м.Одеси до Судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.
Копії вироку вручити під розписку ОСОБА_8 та прокурору, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1