Справа № 278/1498/16-к
Ухвала
Іменем України

29 травня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 262 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира 07 травня 2018 року з Апеляційного суду Житомирської області на підставі ухвали від 04.05.2018 року надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 262 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду. Захисник обвинуваченого, обвинувачений в окремо викладеному письмовому клопотанні просять повернути обвинувальний акт прокурору.

Колегія суддів, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК, немає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Корольовському районному суду м. Житомира. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Судове засідання необхідно проводити відкрито, колегіальним складом суддів.

Вирішуючи клопотання про виклик в судове засідання осіб для їх допиту, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, викликати свідків, зазначених в письмовому клопотанні.

В клопотанні захисника про виклик свідків, надання прокурором матеріалів НСРД та інформації, чи будуть вони використані прокурором при доказуванні вини обвинуваченого відмовити за передчасністю; судом не розпочато судовий розгляд провадження, докази не досліджувались, отже суд позбавлений можливості розглянути клопотання захисту належним чином.

Крім того, сторони не позбавлені права заявити повторні клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст.350 КПК України.

Згідно ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2018 р. ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 05 червня 2018 року.

Прокурор звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Захисник ОСОБА_6 просить відмовити в задоволенні клопотання, обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час розгляду клопотання про застосування або продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на час розгляду справі у суді не зменшилися, або існують нові, та застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачується особа, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність роботи, житла та сталих соціальних зв`язків у Житомирській області, відсутність власного житла в Україні, а також те, що обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування, оголошувався в міжнародний розшук, був затриманий в Республіці Болгарія.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Матеріали обвинувального акту дають суду достатньо підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчинення яких ОСОБА_7 обвинувачується у даній справі, на думку колегії суддів свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність його особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу, виходячи із необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутність даних про зменшення чи відсутність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході відпала, судом не встановлено, враховуючи викладене, суд продовжує ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 331, 177, 178, 369 КПК України, ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 262 КК України, прийняти до провадження та призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в колегіальному складі суддів у приміщенні зали засідань №113 Корольовського районного суду м. Житомира на 14 годину 30 хвилин 01 червня 2018 року.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, захисника, обвинуваченого, перекладача, свідків.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, а саме по 27 липня 2018 року (включно).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3