УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року
Коллегія суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 ,захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110,ч.1 ст.258-3 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110,ч.1 ст.258-3 КК України,по якому триває судовий розгляд на стадії дослідження доказів сторони обвинувачення.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання,яке підтримали захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 ,в якому ставиться питання про визнання явно недопустимим доказом та неможливість дослідження фактичних даних,які зафіксовані в протоколах огляду від 27.11.2017 р.,29.11.2017 р.,19.12.2017 р.,складених ст.слідчим ОВС 1 відділення відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 ,оскільки,за їх змістом, проводився огляд предметів,вилучених 07.11.2017 р.у ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «ВФ Україна» на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до інформації,яка належить до охоронюваної законом таємниці,проте питання про втручання у приватне спілкування ОСОБА_6 ,як різновид зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, порядку ст.263 КПК України під час досудового розслідування не вирішувалось та відповідна ухвала слідчого судді у матеріалах кримінального провадження відсутня.
Вважає порушеними права людини і основоположні свободи ОСОБА_6 при отриманні інформації у мобільних операторів про час і місцезнаходження,відповідно до базової станції,мобільного зв`язку з сім-карт за номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (вилучених під час обшуку в помешканні обвинуваченого),та просить суд визнати очевидно недопустимими доказами і припинити дослідження протоколів огляду від 27.11.2017 р.,29.11.2017 р.,19.12.2017 р.,складених ст.слідчим ОВС 1 відділення відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 .
Прокурор заперечував проти клопотання з посиланням на те,що,на його думку,інформація операторів мобільного зв`язку отримана у законному порядку,на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до інформації,яка знаходиться в операторів мобільного зв`язку, відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України.
Заслухавши думку учасників справи по суті клопотання, перевіривши їхні доводи матеріалами справи,колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як передбаченого ст.89 КПК України,суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим ,що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні,якщо таке дослідження було розпочато.
Як встановлено ст.86 КПК України,доказ визнається допустимим,якщо він отриманий у порядку,встановленому цим Кодексом.
Фактичні дані,що містяться у протоколах огляду від 27.11.2017 р.,29.11.2017 р.,19.12.2017 р.,складених ст.слідчим ОВС 1 відділення відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 ,є результатом огляду інформації,що отримана в порядку,передбаченому ст.163 КПК України,очевидної недопустимості цих доказів не встановлено,тому передбачених законом підстави для припинення дослідження цих доказів в судовому засіданні не вбачається.
Доводи захисту щодо незаконного втручання у такий спосіб у приватне спілкування обвинуваченого,не знайшли свого підтвердження,оскільки з протоколів,про які йдеться у клопотанні,вбачається,що їх змістом є інформація про час та місцезнаходження відповідно до базової станції мобільного телефону з сім-картою певного номеру,проте вони не містять інформації,якій згідно ст.14 КПК України,гарантується таємниця спілкування,зокрема,це листування,телефонні розмови,телеграфна та інша кореспонденція,інші форми спілкування,як то обмін повідомленнями,зробленими по телефаксу, пейджинговим зв`язком, іншими телекомунікаціями тощо.
Відтак,істотних порушень прав та свобод людини в розумінні ст.87 КПК України із клопотання захисника не встановлено,тому воно не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.86,87,89,395 КПК України,колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3