Справа № 755/6473/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003581 від 12.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Караганда, республіки Казахстан, громадянина Казахстану, не працюючого, має середню спеціальну освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.04.2018 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч. 1 ст. 186, до штрафу в розмірі 1700,00 грн. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2018 року приблизно 0 17 годині 20 хвилин ОСОБА_3 перебував біля зупинки громадського транспорту «ТЦ Дарниця», за адресою: м.Київ, пр. Соборності, 1, де біля урни із сміттям на землі знайшов сім-карту мобільного оператора зв`язку «ЛАЙФ» та банківську карту «ПриватБанку», які вирішив привласнити. У подальшому ОСОБА_3 встановив знайдену сім-карту у свій мобільний телефон «Нокіа Х1», у цей момент на номер знайденої карти зателефонував ОСОБА_7 , та повідомив, що він напередодні втратив сім-карту та платіжну картку та інше особисте майно. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне заволодіння коштами ОСОБА_7 шляхом обману, під приводом повернення втрачених особистих речей та документів. Реалізуючи свій умисел та достовірно знаючи, що у ного немає при собі інших речей ОСОБА_7 , крім карток, повідомив, що поверне йому речі у разі, якщо потерпілий перерахує на банківську картку 1000,00 грн., на що потерпілий погодився. ОСОБА_7 перерахував 1000,00 грн на обумовлений рахунок, а ОСОБА_3 повідомив йому, що ошукав та вчинив шахрайські дії заволодівши коштами потерпілого у розмірі 1000,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та пояснив, що вирішив придбати канабіс для власного вживання. Зберігав при собі у подальшому він був вилучений працівниками поліції.

Учасники процесу вважають недоцільним дослідження доказів в повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 повністю визнає обставини скоєння ним злочину встановлені, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті підсудному роз`яснено.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудного.

Так суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вину визнав повністю та розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є пом`якшуючою обставиною по справі. Крім того він відшкодував спричинену його діями шкоду. Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд вважає необхідним призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню ним інших злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи принципи призначення покарання, зокрема індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що буде справедливим і достатнім для виправлення.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту не продовжується.
Цивільний позов не завлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700,00 грн.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні: банківську картку «Приват Банку» № НОМЕР_1 , яка зберігається у Дніпровському УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1