Справа №463/3368/17
Провадження №1-в/463/8/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі с/з - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання старшого інспектора Личаківського РС Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_5 про скасування звільнення від покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст. 78 КК України засудженому ОСОБА_6 та направлення останнього для відбування покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23.01.2015, суд -

в с т а н о в и в :
старший інспектор Личаківського РС Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про скасування ОСОБА_6 покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, мотивуючи його тим, що засуджений ОСОБА_6 28.09.2015 в період іспитового строку вчинив новий злочин, за який був засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту.
В судовому засіданні прокурор підтримав подання старшого інспектора Личаківського РС Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_5 з підстав, зазначених у ньому. Захисник заперечив проти задоволення подання, оскільки іспитовий строк на момент звернення із поданням вже закінчився.
Особа, відносно якого розглядається подання, та представник органу пробації на розгляд справи не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду подання.
Оглянувши матеріали особової справи № 19/2015, заслухавши думку прокурора та захисника, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23.01.2015 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк за цим вироком закінчився 23.01.2015. Із поданням, яке є предметом розгляду, орган пробації звернувся до суду 05.07.2017, оскільки ухвалою суду від 31.05.2017 за нововиявленими обставинами скасовано попереднє рішення суду про звільнення засудженого від покарання за закінченням іспитового строку. 01.06.2018 матеріали подання передано для розгляду цьому складу суду.
За ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. При цьому суд звертає увагу на те, що однією з підстав направлення засудженого для відбування призначеного покарання є вчинення під час іспитового строку саме адміністративних правопорушень, а не злочину.
Аналогічні положення містить КВК України, відповідно до ч.ч. 2-4 ст.166 якого, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно внесеного до суду подання інспектора про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у ньому відсутнє посилання як на підставу скасування звільнення засудженого від відбування покарання на факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення. Подання обгрунтовано виключно вчиненням засудженим під час іспитового строку нового кримінального правопорушення.
Разом із тим, згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
На думку суду заявник необгрунтовано посилається на той факт, що засуджений під час іспитового строку 28.09.2015 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, за яке він засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту як на обставину, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, оскільки вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину є підставою для застосування до нього вимог ст.ст. 71, 72 КК України та призначення покарання за сукупністю вироків.
Частиною 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу, тобто за правилами призначення покарання за сукупністю вироків.
Виходячи зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. Таким чином, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, таку обставину слід враховувати саме при призначенні покарання за новий злочин, а не як підставу скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Вищезазначене повноваження щодо ініціювання призначення покарання за наявності кількох вироків орган пробації вправі реалізувати в порядку, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України шляхом звернення до суду із поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків.
З урахуванням вищенаведеного, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що внесення старшим інспектором Личаківського РС Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_5 на розгляд суду подання щодо скасування звільнення від відбування покарання у разі вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку не передбачено КК України, КПК України та КВК України, а вирішення питання призначення покарання у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину покладено, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, виключно на суд при постановленні вироку чи під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, а тому в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 71,72, 78 КК України, суд, -

постановив:
В задоволенні подання старшого інспектора Личаківського РС Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_5 про скасування звільнення від покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст. 78 КК України засудженому ОСОБА_6 та направлення останнього для відбування покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23.01.2015 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1