В И Р О К Справа№539/209/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2018 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретері ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, громадянина України, освіта середня, працюючого помічником експерта розпилювального станка в ТОВ «Грейд плюс», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
06.01.2018 року в період часу з 19 години по 20 годину ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебував у себе вдома по АДРЕСА_2 . На прохання малолітньої ОСОБА_9 , 2008 року народження, яка є донькою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 підірвав у себе у дворі петарду. Згодом, у ворота домогосподарства ОСОБА_5 постукав раніше невідомий йому ОСОБА_4 , з яким виникла суперечка. В ході суперечки ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, руками та ногами умисно наніс не менше трьох дій травматичного характеру по обличчю та не менше двох в область правого плеча та лівого наколінника, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синців навколо правого та лівого ока, правої щоки, лівого плеча та правого наколінника, завдавши тілесні ушкодження у виді синців на вказаних ділянках тіла, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №08 від 10.01.2018 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду пояснив, що дійсно ввечері 06.01.2018 року у нього виникла сварка з ОСОБА_5 з приводу підірваної петарди. Під час сварки він завдав ОСОБА_5 удари руками та ногами в обличчя, плече та під коліно.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 завдав йому тілесних ушкоджень за кількістю, характером та за обставин, як описано в обвинувальному акті.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор, та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, всі обставини по справі, зважаючи на досудову доповідь органу пробації з констатацією можливості виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
До початку судового розгляду потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування 10 000 грн моральної шкоди та 3 000 витрат на правову допомогу.
Обвинувачений визнав позов частково: на загальну суму 7 000 грн.
На думку суду, в силу ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України, позов підлягає задоволенню частково. Так, суд погоджується з доводами потерпілого, що внаслідок вчиненого щодо нього злочину він зазнав певних моральних страждань та незручностей. Водночас, потерпілий не надав жодних даних для з`ясування глибини та тривалості моральних страждань, не обґрунтував заявлену суму відшкодування моральної шкоди. Зважаючи на суть злочину та характер моральних страждань, яких зазнав потерпілий, суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково - в сумі 5 000 гривень.
Також потерпілим надано суду квитанції про оплату витрат на правову допомогу адвокату ОСОБА_6 , відповідно до яких потерпілий заплатив 3 000 грн 00 коп.
Представником потерпілого не деталізовано з чого саме складаються надані правові послуги, однак з урахуванням тривалості кримінального провадження вказана сума видається обґрунтованою, а тому такі витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5 000 гривень моральної шкоди та 3 000 грн витрат на правову допомогу.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому прокурору, потерпілого.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1