Справа № 456/3766/17
Провадження № 1-кп/456/110/2018
ВИРОК

іменем України

01 червня 2018 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження №0002034 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козаківка Болехівської міської ради Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 15.11.2017р. о 20 год. перебуваючи в кім.№427 гуртожитку Державного професійно-технічного навчального закладу "Стрийське вище художнє професійне училище", що знаходиться за адресою вул..Болехівська, 31 в м.Стрий Львівської області виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , з метою завдання тілесних ушкоджень, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів кулаком правої руки по обличчю та один удар ногою в область живота потерпілого.

В результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_4 спричинено тупу травму живота у вигляді розриву селезінки із наявністю крові та згортків в черевній порожнині, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю оскільки, 15.11.2017р. о 20 год. зайшовши в кімнату №427 безпричинно виник словесний конфлікт з потерпілим. Наносити спеціально удари наміру не мав, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що обставини які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, обвинувачений почав стукати в кімнату №427 і коли йому відкрили двері він безпричинно наніс удари по тілу. Одразу нічого не боліло однак, потім викликали швидку. Обвинуваченого просить не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а фактичні обставини справи, а саме заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_6 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше не судимого, його особу, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому завдану шкоду, потерпілий не має до нього претензій, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, не працює, обтяжуючі вину обставини не встановлені.

З врахуванням обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України суд, -

засудив:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту без електронних засобів до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Речові докази по справі, а саме тапочки, які зберігаються в камері схову Стрийського ВП повернути потерпілому ОСОБА_4 ..
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_1