Справа № 362/3121/17
Провадження № 1-кп/362/84/18
ВИРОК
Іменем України
08.05.2018 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України, -
14 квітня 2017 року близько 4 год. ранку обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території АЗС «БРСМ», розташованої за адресою: Київська область, Васильківський район, смт.Глеваха, на автодорозі «Київ-Одеса», помітив на стоянці автомобіль марки «Камаз», державний № НОМЕР_1 , належний громадянину ОСОБА_6 де у нього виник намір на таємне викрадення чужого майна - автомобільних акумуляторних батарей марки «Vesta 6ST-190».
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливі мотив та мету, направлену на збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, підійшов до вищезазначеного автомобіля та шляхом пошкодження навісного замку відкрив кришку, яка закривала відсік для акумуляторних батарей, після чого від`єднав клеми від акумуляторних батарей та намагався таємно дістати акумуляторні батареї марки «Vesta 6ST-190» в кількості 2 штуки, вартістю 1880 грн. за одну акумуляторну батарею, на загальну суму 3760 грн.
Однак, обвинувачений ОСОБА_4 не зміг вчинити всі дії, які він вважав за потрібні для доведення крадіжки до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був помічений працівником вищевказаної АЗС «БРСМ», у зв`язку з чим, він залишив акумулятори на місці події.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України, визнав та пояснив, що того дня (14 квітня 2017 року) на заправці «БРСМ» о 4 годині ранку він підійшов до вантажного автомобіля та відкрив замок відсіку, де зняв клеми з акумулятора, після чого до нього вийшов заправник станції та схопив його за руку. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у квітні 2017 року він залишив свою автомашину марки «Камаз» на стоянці автозаправної станції в смт.Глеваха на трасі «Київ-Одеса», де заплатив гроші охоронцям та поїхав на Київ. Коли він повернувся через деякий час, то побачив, що з відсік автомобіля, де знаходяться акумулятори відкритий, зламані клеми та перемичка. Потім до нього підійшов працівник заправки і сказав щоб він дзвонив в поліцію. Від поліцейських йому стало відомо про обставини намагання викрадення належного йому майна, зокрема, що викрадач не встиг викрасти акумулятори оскільки був затриманий працівником АЗС. Щодо покарання потерпілий поклався на думку суду.
Суд, з у рахуванням визнання обвинуваченим своєї вини, визнав за можливе, відповідно до положень ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, з роз`ясненням, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і що в його вчиненні винен саме обвинувачений ОСОБА_4 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до витягу з бази даних МВС України, вдруге притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже критичну оцінку своєї поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність, його молодий вік, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, його добру характеристику за місцем проживання, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, сплату штрафу за попереднім вироком, та приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченого буде покарання у виді хоча й позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, але зі звільненням від його відбування та встановленням йому іспитового строку.
Оскільки ОСОБА_4 скоїв злочин, описаний в цьому вироку, до постановлення вироку Деснянським районним судом міста Києва від «27» червня 2017 року, остаточне покарання йому необхідно визначити у відповідності із ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 27.06.2017 року, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст.ст.75 і 76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк випробування тривалістю 2 (два) роки, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не виїжджати за межі України без погодженняз уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку Деснянського районного суду міста Києва з «27» червня 2017 року.
Речові докази по справі два акумулятори марки «Vesta», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_7