ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2142/18
Провадження № 1-кп/636/493/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 00000027, внесеному 06 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шакі, Сисланського району, Вірменії, громадянина України, одруженого, який має 4 дітей, з них 2 малолітніх дітей, працюючого ЧП, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 06.01.2018, приблизно о 13:00, керував власним технічно справним автомобілем «Мазда-6», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський» в Чугуївському району Харківської області зі сторони м. Ізюм в напрямку м. Чугуєва, зі швидкістю 110 км/год. Під час руху по вказаній автодорозі, в районі 547 км + 803,8 м, ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 14.2 «В» Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим, учасникам руху»;

-п. 14.2 «В» «Смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані».

та, керуючи технічно справним автомобілем «Мазда-6», перед виконанням маневру обгону не впевнився, що зустрічна смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, проявив необачність та змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який в цей час рухався по своїй смузі в зустрічному напрямку, що спричинило тяжкі наслідки.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій автомобіля «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 08-230/2018 від 11.05.2018, отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з переломами ребер з лівостороннім гемопневмотораксом та закритого перелому кісток тазу у вигляді осколкового перелому донця вертлюжної западини, перелому лобкової кістки з вивихом головки стегнової кістки, як окремо, так і в сукупності, за критерієм тривалого розладу здоров`я, який перевищує 3 тижні (більше як 21 день), які були отримані внаслідок ДТП.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобілю «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинула на місці пригоди. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 14-Чт/18 від 09.02.2018, причиною смерті ОСОБА_8 стала не сумісна із життям тупа травма тіла.

Порушення п.п. 10.1, 14.2 «В» Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 73/149/18 від 26.01.2018 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи, а саме: дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, так як звинувачений від дачі показів відмовився:

- довідки ОСК ГУНП України в Харківській області та ОСК МВС України № 142- 13022018/63061 від 13.02.2018р. про судимість обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої звинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (т.к.п. 1 а.к.п. 249);

- інформаційної довідки ДОП СППП Московського ВП ГУНП в Харківській області, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, громадський порядок та публічну безпеку не порушував, скарг на його адресу не надходило (т.к.п. 1 а.к.п. 248);

- інформації КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» № 980 від 15.02.2018р., згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває та КЗОЗ «Харківський психоневрологічний диспансер № 16, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.к.п. 1 а.к.п. 250, 251);

- згідно характеристик зі школи, де навчаються діти обвинуваченого - ОСОБА_9 , 2005 р.н., ОСОБА_10 , 2007р.н., ОСОБА_11 , 2001 р.н., ОСОБА_4 характеризується позитивно, відвідує школу, ходить на батьківські збори, не конфліктний, врівноважений. Стосунки в сім`ї доброзичливі (т.к.п. 1 а.к.п. 252-254).

Дослідивши та проаналізувавши вивчені у справі докази, суд приходить до висновку, що в сукупності з іншими наведеними доказами, дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини і думку потерпілих, які претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають та просять не позбавляти його волі. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивні характеристики, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, щире каяття у вчиненому злочині, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди потерпілим.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу та інші обставини справи, а саме: відсутність матеріальних претензій потерпілих та збитків, суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючи та обтяжуючи покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням керування транспортними засобами та, враховуючи думку потерпілих, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання в порядку ст. 75 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз в загальній сумі 13400 грн..

Обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

В порядку ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити, та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік і покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи, проживання або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у сумі 13400 (тринадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.
Скасувати арешт майна автомобіля ВАЗ- 2101 р.н. НОМЕР_2 та автомобіля МАЗДа-6 р.н. НОМЕР_1 та повернути їх власникам.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя