У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000208 слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_4 , за погодженням відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , безробітної, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні №0000208 слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території Закарпатської області функціонує мережа незаконних гральних закладів, де безперешкодно усім бажаючим здійснюється надання доступу до азартних ігор. Частина закладів оформлена під виглядом пункту розповсюдження державних миттєвих лотерей які проводить ПІІ «Українська національна лотерея», а інша частина закладів оформлена під виглядом інтернет-кафе. Так встановлено, що до мережі азартних ігор, входить незаконний гральний зал, за адресою: АДРЕСА_2 (бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).
В ході слідства, шляхом проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій було підтверджено відомості пре те, що нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , є незаконним гральним залом, в якому в якості адміністратора незаконного грального залу працює громадянка України ОСОБА_5 . В подальшому встановлено, що ОСОБА_5 в період з 13 грудня 2017 року по 9 лютого 2018 року, здійснювала незаконну діяльність, яка полягала у прийнятті у бажаючих осіб грошових коштів в якості ставок, та відповідно вжиття подальших процедур, спрямованих на зарахування вказаних коштів на рахунок гравця, для прийняття ним участі в азартних іграх, які наявні на Інтернет-ресурсах «ultrapaymax», «globalwin.online», «cachemoney» та «fanfantasy.club», надання роз`яснень гравцям щодо порядку отримання доступу до азартних ігор, та загальне забезпечення роботи незаконного грального закладу, шляхом надання допомоги гравцям, слідкування за перебуванням наявної техніки в працездатному стані, та підтримання порядку в незаконному гральному закладі
09.02.2018 року співробітниками СБ України в Закарпатській області в гральному залі за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено санкціонований обшук, в ході якого було зафіксовано та задокументовано факти зайняття гральним бізнесом за допомогою персональних компютерів, з відповідним програмним забезпеченням, налаштованим на з`єднання з інтернет ресурсами: «http://*.ultrapaymax.com», які за сприяння ОСОБА_5 надавали можливість участі у спеціалізованому наборі ігор азартного характеру, з можливістю виграшу, обміну даними з сервером щодо участі у азартній грі, внесення ставок, стану ігрового рахунку, а також дані про результат азартної гри, що підтверджується протоколом обшуку, та відеозаписом проведення зазначеної слідчої дії. В ході зазначеного обшуку було вилучено все гральне обладнання.
В подальшому, у зв`язку із стійкістю злочинного наміру, не зважаючи на попереднє документування та викриття злочинної діяльності, будучи обізнаною про ведення досудового слідства щодо злочинної діяльності яка проводилась в зазначеному гральному закладі, було продовжено здійснення грального бізнесу, шляхом надання доступу до азартних ігор. З цією метою попередньо орендоване приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , були повторно обладнані комп`ютерною мережею, де як і в попередніх випадках, з використанням Інтернет-ресурсів які містять перелік ігор азартного характеру, з можливістю виграшу, обміну даними з сервером щодо участі у азартній грі, внесення ставок, стану ігрового рахунку, а також дані про результат азартної гри, було продовжено вчинення злочинної діяльності.
Повторна злочинна діяльність проводилась в період з лютого 2018 року до 27 червня 2018 року, коли шляхом проведення обшуку у вказаному гральному залі було повторно задокументовано продовження вчинення учасниками злочинної змови зайняття гральним бізнесом, а також перебування в якості адміністратора грального залу ОСОБА_5 .
Слідчий в клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_5 підтверджується даними протоколами слідчих дій, наявними в матеріалах провадження документами, та іншими фактичними даними зібраними в ході досудового слідства.
05.09.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. Після оголошення їй підозри, ОСОБА_5 свою вину не визнала, та відмовилася давати покази з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення.
Злочин який вчинила ОСОБА_5 у відповідності до ч. 5 ст. 11 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
Незважаючи на викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 з корисливих спонукань щодо систематичного отримання незаконних прибутків переслідуючи мету незаконного особистого збагачення за рахунок неправомірних дій у сфері господарської діяльності, продовжила вчинення злочинних дій з метою отримання незаконних прибутків, які у відповідності до матеріалів кримінального провадження складають від 13 до 100 тис. грн. на місяць. Зазначені обставини вказують на наявність обґрунтованих ризиків п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
В ході проведення обшуків за місцем знаходження інших незаконних гральних залів які входять до незаконної мережі, було виявлено документи, якими працівників зазначених закладів зобов`язано відмовлятися від дачі показів, у випадку проведення слідчих дій співробітниками правоохоронних органів, що вказує на наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризику перешкоджання кримінальному провадженню.
Після оголошення підозри, підозрювана ОСОБА_5 не прибувала на виклики слідчого, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Зазначені обставини, свідчать про наявність 3 з 5 передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, що дає достатні підстави вважати, що єдиним дієвим запобіжним заходом, який у відповідності до вимог ст. 177 КПК України забезпечить мету його обрання, а саме забезпечить виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також дасть можливість запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, в порядку ст. 182 КПК України. При цьому, зважаючи на стійкий характер злочинного умислу на тривалий період незаконної діяльності, що дає достатні підстави вважати, що у вказаний період часу було отримано значну суму незаконно отриманих прибутків, з урахуванням ч.1 ст. 178 КПК України, в порядку п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , слід застосувати заставу у максимальному її розмірі, тобто в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Слідчий вказав, що існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 може приховувати, знищити , приховати речі і документи; ризик можливості вчинення нею повторного злочину та ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. На підтвердження ризику знищення, приховування речей і документів, зазначив дії , зв`язані з використанням засобів консперації. Слідчий наголосив на тому, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою. У зв`язку з чим, сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 .
Захисник підозрюваної - ОСОБА_6 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, з підстав викладених у письмовому запереченні. Вважає твердження слідчого про наявність ризиків , такими, що не відповідають дійсності та не доведеними. Наголосив на тому, що в матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження доводів слідчого щодо неприбуття підозрюваної на виклики слідчого. Просив врахувати , що підозрювана самостійно утримує і виховує малолітню дитину, утримує батьків - інвалідів, підозрювана постійно перебуває в режимі дефіциту коштів і змушена шукати собі підробітки. Вказав, що підозрювана не спроможна сплатити суму застави і така сума не буде сплачена, а тому через п`ять днів може бути переглянуто запобіжний захід і змінено на тримання під вартою. Зокрема вказав, що відсутні докази вчинення підозрюваною злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. Просив врахувати практику ЄСПЛ.
Захисник підозрюваної - ОСОБА_7 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити.
У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 підтримала доводи захисників, зазначила, що її матеріальне становище є незадовільним і вона не буде мати можливості сплатити суму застави. Окрім того вказала, що у неї на утриманні малолітня дитина, батько після інсультному стані і не може пересуватись і мати інвалід І групи, а відтак доводи слідчого про те, що вона буде ухилятись не відповідають дійсності.
Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді застави , пояснення захисників та підозрюваної, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що існує ризик переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та ризик змінити та знищити речі , документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтованість підозри у вчиненні наведеного кримінального правопорушення доведена слідчим.
Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, передбачених п ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважаючи наявними дані ризики, прокурор виходить виключно із тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якому вона підозрюється.

Разом з тим, одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу.

Аналізуючи зазначений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланнямна ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна . Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Зокрема, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання в м. Мукачево, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 5 від 19.08.2015 року відомості про батька записані згідно з ч.1 ст. 135 СК України, а відтак виховує дитину без батька, проживає спільно з пристарілими батьками, зокрема мати ОСОБА_10 є інвалідом ІІ групи, що свідчить про її тісні соціальні звязки, раніше не судима, не заміжня , безробітна, матеріальне становище є незадовільним, а відтак вказані фактори у своїй сукупності спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності, переховування від органу досудового розслідування та суду.
Доводи слідчого про те, що після оголошення підозри, підозрювана ОСОБА_5 не прибувала на виклики слідчого, не доведені під час розгляду клопотання.
Крім того, слідчим та прокурором не надано доказів, що підозрювана переховувалася від органів досудового слідства.
Аналізуючи зазначений стороною обвинувачення ризик зміни та знищення речей і документів, слід зазначити, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування даного ризику. Зокрема, слідчий в судовому засіданні підтвердив, що були проведені слідчі дії, в ході яких були вилучені ряд речей і документів, а відтак на переконання слідчого судді зазначений стороною обвинувачення ризик є недоведеним.
Слідчий суддя вважає також недоведеним і наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик перешкоджання кримінальному провадженню.
Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК.

Окрім того, слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_5 : має постійне місце проживання в м. Мукачево, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 5 від 19.08.2015 року відомості про батька записані згідно з ч.1 ст. 135 СК України, а відтак виховує дитину без батька, проживає спільно з пристарілими батьками, зокрема мати ОСОБА_10 є інвалідом ІІ групи, раніше не судима, не заміжня , офіційно не працевлаштована .

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оцінюючи доводи сторони кримінального провадження з боку обвинувачення про необхідність з астосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Разом з тим, слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника, про відсутність доказів вини підозрюваної у вчиненні кримнального правопорушення , виходячи з того, що на даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказане також знайшло своє відображення у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», який вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

За таких обставин , зважаючи на приписи ч. 2 ст. 194 КПК України у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000208 слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_4 , за погодженням відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу , що вказаний прокурором розмір застави є непомірним для підозрюваного, враховуючи його майнових стан.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000208 слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_4 , за погодженням відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено і оголошено 23.10.2018 року о 15 годині 20 хвилині.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1