Справа № 520/8002/18
Провадження № 1-кп/520/915/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001368 від 20.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В проваджені Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001368 від 20.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України.
Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор просить суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до семі років, не одружений, не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що виключає міцність соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 на теперішній час притягується Приморським районним судом м. Одеси до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 194 КПК України, може продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання у зв`язку з тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, та згідно медичної документації обвинувачений ОСОБА_6 страждає тяжкою формою бронхіальної астми, стан здоров`я його погіршився, у зв`язку з чим обвинувачений не одноразово звертався за наданням йому медичної допомоги, і подальше його перебування під вартою негативно вплине на його самопочуття.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши надані сторонами документи на підтвердження обставин, на які вони посилалися, суд, приходить до наступного.
Під час судового розгляду справи, керуючись ст.331 ч.3 КПК України, суд, розглядаючи питання доцільності продовження, обраного обвинуваченим запобіжного заходу, вирішує чи є на час розгляду зазначеного питання ризики передбачені ст. 177 КПК України, чи вони не зменшилися та не відпали.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, а саме Постанову ЄСПЛ у справі "Чанєв проти України" від 09.10.2014 року (скарга № 46193/13), Постанову ЄСПЛ від 12.03.2009 у Справі "Олександр Макаров проти Російської Федерації" (скарга № 15217/07), Постанову ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 року (скарга № 7064/05), Постанову ЄСПЛ у справі "Сізарєв проти України" від 17.01.2013 (скарга № 17116/04), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За вказаних обставин, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючі його стан здоров`я на теперішній час, що він хворіє на бронхіальну астму, відповідно до довідки ОСІ неодноразово звертався за медичною допомогою у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, суд не знаходить підстав для подальшого застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та вважає, що на момент розгляду клопотання відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і тому достатнім для їх запобігання є застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього наступні обов`язки: знаходитись з 21.00 до 07.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з потерпілими по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,350,331,369-372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурору про продовження дії обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, задовольнити частково.
Змінити, обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 12.11.2018 року, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: знаходитись з 21.00 до 07.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з потерпілими по справі.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 негайно з-під варти в залі суду.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1