03.08.2018 Єдиний унікальний номер 205/342/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул Алтайського краю, громадянина України, одруженого, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2009, 2011, 2013 та 2017 років народження, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 25.12.2017 року близько 19 години 00 хвилин, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, взявши з дому один мішок білого кольору, прибув на залізничну станцію Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новокадацького району м. Дніпра, з метою набрати з вагону мішок з вугіллям для використання у власних потребах. Цього ж дня, знаходячись у зазначеному місці, ОСОБА_3 побачив, що на 12-й залізничній колії стоїть вагон № 55119085 за відправкою № 47197207 залізнична станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вантажем коксовий горішок, що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ», який визначив як предмет свого злочинного посягання. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 25.12.2017 року, близько 19 години 10 хвилині, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вищевказаного вагону № 55119085 та заліз на нього. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 наповнив принесений із собою один порожній мішок вугіллям коксовий горішок із вказаного вагону, що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ», після чого скинув вказаний мішок з вугіллям на землю, потім зліз із вагону, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітником BOXОP СК-2 Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Таким чином ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення з вагону № 55119085 за відправкою № 47197207 залізнична станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» 48 кг вугілля коксовий горішок, що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», ринкова вартість 48 кілограмів вугілля коксового горішка, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/26 від 10.01.2018 року становить 299 гривень 04 копійки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 25.12.2017 року близько 19 години 00 хвилин, він взявши з дому один мішок білого кольору, прибув на залізничну станцію Діївка «Придніпровська залізниця», з метою набрати з вагону мішок з вугіллям для використання у власних потребах, де побачив, що на 12-й залізничній колії стоїть вагон в якому знаходиться вугілля. Залізши до вагону та наповнивши принесений із собою один порожній мішок вугіллям він скинув його на землю, потім зліз із вагону, та почав піднімати мішок, коли в цей час був зупинений співробітником охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, одружений, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 11/12.1/26 від 10.01.2018 року, витрати на яку складають 572,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривень 00 копійок витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/26 від 10.01.2018 року.

Речові докази:

- один опечатаний мішок з вугіллям коксовий горішок, який було передано на відповідальне зберігання відповідальній особі ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ» вважати повернутим потерпілому ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ за належністю;
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1