25.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/237/18
Єд.унік.№205/237/18
Провадження №1кп/205/438/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0003758 від 16 листопада 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, раніше не засудженого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.213 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , не будучі суб`єктом підприємницької діяльності, маючи намір на здійснення операцій прийому металобрухту та отримання неконтрольованого державного прибутку, без державної реєстрації, у порушення ст.1,4,5,6,11 Закону України «Про металобрухт» від 05 травня 1999 року № 619-XIV та у порушення п.26 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01 червня 2000 року, приблизно з травня 2017 року по 17 листопада 2017 року, організував незаконний пункт прийому металобрухту за місцем свого проживання: на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснював незаконні операції з металобрухтом. 17 листопада 2017 року, близько 15 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст.1,6 Закону України «Про металобрухт, прийняв за готівкові кошти у ОСОБА_6 брухт чорних металів вагою приблизно 6 кг. на загальну суму 30 грн. Після цього, з метою припинення злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_5 , був проведений санкціонований судом обшук території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було задокументовано протиправну діяльність обвинуваченого ОСОБА_5 , яка виразилась в організуванні незаконного пункту збирання та заготівлі металобрухту за місцем свого мешкання, в ході якої вилучено брухт чорних металів вагою 70,9 кг., електронні ваги розміром 30х50, які були пристосовані для зважування металобрухту, прийом та схов якого обвинувачений ОСОБА_5 здійснював без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством з метою подальшого збуту та отримання матеріальної винагороди.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту чорних металів, організації незаконного пункту прийому та схову металобрухту.

09 січня 2018 року, між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 - ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений злочин у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.213 ч.1 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , підтримав позицію обвинуваченого і просив суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.213 ч.1 КК України, тобто у порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ст.213 ч.1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 січня 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003758.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.213 ч.1 КК України призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09 січня 2018 року покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази:

- три мішки з металобрухтом, загальною вагою 63,66 кг.; білий мішок з металобрухтом вагою 7,325 кг., які зберігаються на спеціалізованому підприємстві ТОВ «Металорегіон» - звернути в дохід держави;

- ваги електронні, розміром 30х50 см., упаковані у пакет знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1