Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року
м. Київ

справа № 202/5014/17
провадження № 51-6853ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року в межах кримінального провадження № 0001631 від 08 червня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше судимого, останній раз вироком Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді штрафу,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся

13 червня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою від 22 червня 2018 року її було залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків.
При цьому, прокурору було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга буде повернута особі, яка її подала.
Вказана ухвала суду, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 892, надійшла до прокуратури Дніпропетровської області 02 липня 2018 року.

Оскільки станом на 26 липня 2018 року перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки та з повторною касаційною скаргою до суду касаційної інстанції не звернувся в установлений строк, Верховний Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК повернув йому касаційну скаргу.
Суть питання
02 серпня 2018 року перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року й ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 .

Зазначає, що не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху в установлений строк із об`єктивних причин, оскільки в період із 02 липня 2018 року (дата надходження ухвали Верховного Суду від 22 червня 2018 року до прокуратури) по 12 липня 2018 року (день сплину десятиденного строку, встановленого Верховним Судом для усунення недоліків касаційної скарги) перебував у черговій щорічній відпустці.
Мотиви Верховного Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
З положень ч. 1 ст. 116 КПК вбачається, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою, якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові

від 20 квітня 2017 року № 5440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За змістом ст. 427, ст. 429 КПК усунення недоліків касаційної скарги, які пов`язані з її змістом, здійснюється шляхом внесення змін чи доповнень до касаційної скарги, або шляхом подання нової касаційної скарги.
За загальним правилом, визначеним у ст. 432 КПК із урахуванням положень

ст. 403 цього Кодексу, право змінити та/або доповнити касаційну скаргу має особа, яка її подала. Проте з метою недопущенням випадків переривання здійснення прокуратурою функції підтримання публічного обвинувачення в суді, зокрема, у разі неможливості виконання з об`єктивних причин своїх повноважень конкретно визначеним у кримінальному провадженні прокурором, вказане правило має винятки. Так, згідно з ч. 4 ст. 36 КПК Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники мають право доповнити, змінити або відмовитися від касаційної скарги, внесеної ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.

Тобто, виходячи з положень наведених норм процесуального закону, право на подачу касаційної скарги її відклик, зміну чи доповнення зі сторони обвинувачення має прокурор, який був учасником судового провадження, а також службові особи органів прокуратури вищого рівня.
Така позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 червня 2018 року № 51-674кмо17.
Твердження першого заступника прокурора Дніпропетровської області

ОСОБА_4 про те, що в період встановленого для усунення недоліків строку він перебував у черговій щорічній відпустці не містять тому відповідного документального підтвердження, як і його посилання на наказ прокурора Дніпропетровськоїобласті № 92 від 20 квітня 2018 року «Про розподіл обов`язків між керівництвом прокуратури Дніпропетровської області». Крім того, клопотання першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 не містить жодних доводів щодо перешкод, які заважали службовим особам органів прокуратури вищого рівнязвернутися в порядку ч. 4 ст. 36 КПК до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на усунення недоліків протягом встановленого Верховним Судом десятиденного строку.

Враховуючи наведене, Верховний Суду не вбачає підстав для поновлення першому заступнику прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 пропущеного строку на касаційне оскарження вироку Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року й ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Оскільки перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції поза межами строку визначеного ч. 2

ст. 426 КПК, а з його клопотання касаційний суд не знайшов підстав для поновлення цього строку, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга підлягає поверненню.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити першому заступнику прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року й ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 і повернути касаційну скаргу разом із усіма доданими до неї документами особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3