Справа № 275/592/17
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2018 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого - суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Народичі Народицького р-ну Житомирської області, громадянина України, одруженого, на утриманні маючого малолітню дитину, працюючого на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 357 КК України, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись працівником правоохоронного органу, станом на 04.02.2017 обіймав посаду інспектора тренінгового центру Головного управління Національної поліції у м. Києві, скоїв злочини проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.
Так, згідно наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі ГУ НП у м. Києві) № 868 о/с від 19.10.2016 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора тренінгового центру ГУ НП у м. Києві.
Відповідно до ст.ст. 18, 19, 64 Закону України «Про національну поліцію», ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, ОСОБА_4 , являючись працівником правоохоронного органу, зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки; поважати і не порушувати прав і свобод людини; неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Під час проведення досудового розслідування вказаного провадження на виконання вимог ст.ст. 2, 91-93 КПК України органом досудового слідства відповідно до ст.ст. 234, 235 КПК України отримано ухвалу слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017 у справі № 674/130/17, провадженні № 1-кс/674/44/17, якою слідчому ОСОБА_6 надано дозвіл на проведення обшуку в житлі та інших володіннях, що належить на праві приватної власності частка ОСОБА_7 , частка ОСОБА_8 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення мотоциклу «Каwаsаkі Z800», а також ухвалу слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017 у справі № 674/130/17, провадженні № 1-кс/674/43/17 про проведення обшуку в автомобілі ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Для виконання вказаних ухвал відповідно до наказу ГУ НП в Хмельницькій області № 99 від 02.02.2017р. ОСОБА_6 надано дозвіл про відрядження до смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області.
З метою проведення слідчих дій 04.02.2017 близько 10 год. 00 хв., будучи працівником правоохоронного органу, діючи в межах наданих йому прав та повноважень, відповідно до ст.ст. 40, 236 КПК України ОСОБА_6 разом з працівниками Дунаєвецького ВП ГУ НП в Хмельницькій області прибули до будинку АДРЕСА_1 .
Перед початком обшуку ОСОБА_6 зачитав власнику домоволодіння ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017 у справі № 674/130/17 про проведення обшуку, роз`яснив порядок проведення вказаної слідчої дії, в тому числі обов`язок допустити уповноважених осіб до зазначених в ухвалі приміщень та не перешкоджати проведенню обшуку.
Після її оголошення ОСОБА_6 близько 10 год. 25 хв. 04.02.2017, користуючись своїми службовими обов`язками, приступив до проведення обшуку і складання протоколу вказаної дії.
Цього ж дня, близько 12 год. 00 хв. до двору вказаного домоволодіння прибув ОСОБА_4 , який перебуваючи на посаді інспектора тренінгового центру ГУ НП в м. Києві та являючись працівником правоохоронного органу, перебуваючи поза службою, помітив біля приміщення гаража осіб у форменому одязі працівників поліції. Достовірно знаючи з телефонних розмов зі своєю матір`ю ОСОБА_7 про проведення працівниками правоохоронних органів обшуку, у ОСОБА_4 в цей же день, час та місці виник злочинний умисел, направлений на здійснення впливу на працівників правоохоронного органу з метою прийняття ними незаконного рішення, а саме припинення проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_7 та не допущення проведення обшуку гаражного приміщення. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що у гаражному приміщенні, розташованому на території домоволодіння, перебувають транспортні засоби без передбачених законодавством реєстраційних документів, які у разі їх вилучення можуть бути визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, що розслідується Дунаєвецьким ВП ГУ НП в Хмельницькій області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на втручання в діяльність працівників правоохоронного органу, ОСОБА_4 , діючи умисно і зухвало, заїхав на автомобілі марки ЗАЗ 110307, 2007 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , до двору домоволодіння ОСОБА_7 та зупинивши автомобіль впритул до воріт гаражного приміщення, унеможливив таким чином його відкриття та подальше проведення слідчим ОСОБА_6 слідчої дії, чим перешкодив виконувати останньому свої службові обов`язки.
Після того, як ОСОБА_4 вийшов із автомобіля, слідчий ОСОБА_6 , використовуючи засіб відеофіксації, представився та повідомив ОСОБА_4 про проведення за вище вказаною адресою обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області.
Проте останній, продовжуючи вчиняти свої злочинні дії, направлені на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, діючи умисно та розуміючи, що перед ним працівник поліції, свідомо ігноруючи даний факт, висунув у погрозливій формі вимогу припинити проведення обшуку та залишити територію домоволодіння, незважаючи при цьому на попередження ОСОБА_6 , що дії ОСОБА_4 є незаконними та кримінально карними і перешкоджають виконувати покладені на нього службові обов`язки.
Не реагуючи і не виконуючи законні вимоги слідчого припинити свої незаконні дії, продовжуючи втручатись в діяльність працівника правоохоронного органу слідчого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, вчинив активну фізичну протидію здійсненню покладених на слідчого обов`язків, тобто вчинив опір ОСОБА_6 , та наніс кулаками обох рук два удари останньому в грудну клітку та один удар ногою у взутті по його правій руці, вибивши при цьому відеокамеру.
З метою подолання та припинення незаконних дій ОСОБА_4 , оперуповноваженим Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до ст.ст. 44, 45 Закону України «Про національну поліцію», прийнято рішення та застосовано до останнього спеціального засобу, спорядженого речовиною сльозогінної та дратівливої дії «Кобра 1».
Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 повторно висунув незаконну вимогу слідчому ОСОБА_6 припинити слідчу дію і, почувши відмову, з метою протидії виконанню слідчим своїх функцій, діючи умисно, в особистих інтересах, попросив останнього зачитати ухвалу суду. Під час оголошення ухвали слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017 у справі № 674/130/17, провадженні №1-кс/674/44/17 про проведення обшуку, що є офіційним документом, ОСОБА_4 підійшов до слідчого та, застосовуючи фізичну силу, з метою подальшого пошкодження офіційного документа, схопившись за ухвалу, шляхом ривка намагався її вирвати, однак, відчувши супротив його незаконним діям зі сторони слідчого, відпустив вказану ухвалу та почав умисно неодноразово шарпати руками за зимову куртку ОСОБА_6 марки «Feiteluo», чим пошкодив її шляхом розривів по шву в місцях кріплення рукавів з обох сторін, завдавши потерпілому майнової шкоди на суму 473 грн. 33 коп.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс слідчому 3 удари кулаками обох рук в грудну клітку, один удар ногою у взутті в область підборіддя.
Скориставшись, що супротив слідчого від фізичного болю внаслідок отриманих ударів подавлено, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти умисно, в особистих інтересах, шляхом ривка вирвав вказану ухвалу слідчого судді, (порвавши її на частини), таким чином пошкодив її до стану, що перешкоджає подальше її використання за цільовим призначенням.
Після цього, не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , помітивши в правій руці слідчого ОСОБА_6 мобільний телефон, умисно, з метою пошкодження майна, що належить працівникові правоохоронного органу, при виконанні ним своїх службових обов`язків, наніс удар правою ногою по руці та мобільному телефоні слідчого, тим самим завдав останньому фізичного болю та пошкодив мобільний телефон торгівельної марки «LG» Р-700 у вигляді значного пошкодження захисного скла дисплея та тріщин по всій його поверхні, чим завдав потерпілому майнової шкоди на суму 916 грн. 67 коп.
В подальшому, присутні під час проведення обшуку працівники поліції відповідно до ст.ст. 44, 45 Закону України «Про національну поліцію» застосували до ОСОБА_4 фізичну силу (утримання за руки) та одягнули наручники на зап`ястя рук останнього. Тільки після вжиття вказаних заходів протиправні дії ОСОБА_4 було припинено.
Під час умисного нанесення ударів руками та ногами, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обличчі та грудній клітці, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав частково, а саме заперечував, що наносив тілесні пошкодження потерпілому. Пояснив суду, що дійсно в гаражі за місцем проживання батьків у АДРЕСА_1 , зберігав мотоцикл «Kawasaki», який до цього придбав та збирався продати. Втім, документів на нього не мав. 04.02.2017р. вранці йому зателефонувала мати та повідомила, що до неї додому приїхали працівники поліції, які намагаються провести обшук домоволодіння з метою відшукання мотоцикла. Він сказав матері дочекатись нього та виїхав до смт. Брусилів з м. Києва, де мешкає. Приїхавши близько півдня, побачив біля будинку поліцейський автомобіль, також на подвір`ї знаходилось 4 чоловіка в поліцейській формі. Потерпілий підійшов до нього, представився, однак посвідчення працівника поліції не показував. Пояснив, що збирається проводити обшук домоволодіння на підставі ухвали суду. Він дуже розхвилювався, та саме через це поводився нечемно, вимагав не проводити обшук та покинути подвір`я, також намагався вирвати ухвалу суду з рук потерпілого, щоб її прочитати, але коли це йому вдалось, розірвав цю ухвалу. Також вибив з рук потерпілого відеокамеру, якою той знімав те, що відбувалось. Стверджував, що шарпав за одяг потерпілого з метою вибити відеокамеру, можливо, пошкодив його. Але навмисних ударів у грудну клітину потерпілого та підборіддя не наносив, телефон з рук потерпілого не вибивав. Заспокоївся, коли до нього застосували кайданки. Пояснив, що дійсно поставив автомобіль ЗАЗ, на якому приїхав, впритул до воріт гаражу, щоб їх неможливо було відчинити та провести там обшук, оскільки розумів, що поліцейські відразу знайдуть там мотоцикл, через який проводився обшук.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, визнав повністю, щиро каявся у скоєному. Також просив суд застосувати до нього амністію згідно Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні неповнолітню дитину, також має статус учасника бойових дій та особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Крім визнавальних показів обвинуваченого, провина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 357 КК України, при обставинах, вказаних у вироку, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.
Крім того ОСОБА_4 наніс потерпілому удари кулаками обох рук в грудну клітку та удар ногою в область підборіддя, частково по губі, після чого у останнього пішла кров. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 шляхом ривка вирвав вказану ухвалу та порвав її на частини. В подальшому ОСОБА_4 , помітивши у руці слідчого телефон, наніс удар ногою по руці потерпілого, зокрема, в область мізинця, внаслідок чого утворилась рана та пошкодився вказаний мобільний телефон. При цьому потерпілий зазначив, що лише після застосування до обвинуваченого фізичної сили, протиправні дії останнього було припинено, та продовжено проведення обшуку, в ході якого вилучено зазначені у ухвалах слідчого судді Дунаєвецького районного суду речі.
Покази потерпілого ОСОБА_6 повністю підтвердили допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які безпосередньо були присутні під час обшуку, проведеного 04.02.2017 в АДРЕСА_1 .
Крім того, допитаний судом свідок ОСОБА_11 вказав, що працює на посаді начальника сектору превенції Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області. 04.02.2017р., заступивши на чергування в СОГ Брусилівського ВП на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що працівникам поліції перешкоджають проводити обшук за адресою АДРЕСА_1 . З метою перевірки вказаної інформації, його та о/у вказаного відділення поліції ОСОБА_12 було направлено здійснити виїзд за вказаною адресою. Прибувши за вказаною адресою, біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , він побачив автомобіль Рено Докер, обклеєний спец символікою. Також на території вказаного домоволодіння впритул до гаражного приміщення стояв автомобіль червоного кольору, а також перебували, як в подальшому він дізнався, працівники Дунаєвецького ВП, та безпосередньо ОСОБА_4 . В подальшому, слідчий ОСОБА_13 , представившись, та пред`явивши службове посвідчення, повідомив, що за вказаною адресою на підставі ухвали суду проводиться обшук, проте син власниці будинку ОСОБА_4 перешкоджає виконувати слідчому свої службові обов`язки. Крім того свідок ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_4 поводив себе зухвало та агресивно, зокрема, шляхом нанесення ударів, вибив з рук слідчого відеокамеру, на яку проводилась відеозйомка, шарпав останнього за одяг, чим в подальшому його пошкодив. Під час оголошення слідчим ухвали суду про проведення обшуку, ОСОБА_4 вирвав вказану ухвалу, порвавши її на частини.
Допитаний судом свідок ОСОБА_12 показав, що працює на посаді о/у Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області. 04.02.2017р., заступивши на чергування, в СОГ Брусилівського ВП на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що працівникам поліції перешкоджають проводити обшук за адресою АДРЕСА_1 . З метою перевірки вказаної інформації, його та начальника сектору превенції ОСОБА_11 направлено здійснити виїзд за вказаною адресою. По прибуттю за вказаною адресою, біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , він побачив автомобіль Рено Докер, обклеєний спец символікою. На території вказаного домоволодіння перебували, як в подальшому він дізнався, працівники Дунаєвецького ВП, та безпосередньо ОСОБА_4 . В подальшому, слідчий ОСОБА_13 , представившись та пред`явивши службове посвідчення, повідомив, що за вказаною адресою на підставі ухвали суду проводиться обшук, проте син власниці будинку ОСОБА_4 перешкоджає виконувати слідчому свої службові обов`язки, зокрема, погрожує йому, в тому числі фізичною розправою. Свідок ОСОБА_12 зазначив, що підчас вказаних подій ОСОБА_4 шляхом нанесення ударів руками та ногами вибив із рук слідчого відеокамеру, на яку проводилась відеозйомка, а крім того завдав потерпілому тілесних ушкоджень. Пам`ятає, що з мізинця правої руки потерпілого йшла кров. Крім того вказав, що ОСОБА_4 шарпав слідчого за одяг та під час оголошення останнім ухвали суду про проведення обшуку вирвав її та порвав на частини. Разом з тим, зазначив, що момент пошкодження телефону потерпілого не бачив, однак, після того, як на ОСОБА_4 було одягнено кайданки, до останнього підійшов слідчий та вказав обвинуваченому на пошкоджений ним телефон.
Допитана судом свідок ОСОБА_14 показала, що працює слідчим Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області. 04.02.2017р. від чергового інспектора надійшло повідомлення, що по вул. Каштанова, 1, в смт. Брусилів працівникам Дунаєвецького ВП чиниться опір підчас виконання ними своїх службових обов`язків. Приїхавши за вказаною адресою у складі слідчо-оперативної групи Брусилівського ВП Коростишівського ВП, останньою проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано гараж, впритул до якого припарковано автомобіль червоного кольору, та зафіксовано розірвану ухвалу суду, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення мотоцикла «Kawasaki Z 800». Серед іншого остання зазначила, що ОСОБА_4 поводив себе агресивно, був знервований. В подальшому, від інших працівників поліції дізналась, що підчас вказаних подій було пошкоджено мобільний телефон потерпілого, його одяг, отримано тілесні ушкодження та вибито камеру, на яку здійснювалась відеофіксаціїя проведеного обшуку. Також зазначила, що ОСОБА_4 не сподобався той факт, що працівники поліції прийшли на територію вказаного домоволодіння.
Крім вищевикладених доказів провина ОСОБА_4 у скоєному ним кримінальному правопорушенні при обставинах, вказаних у вироку, також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:
протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 04.02.2017, згідно якою 04.02.2017р. близько 12.00. години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 підчас проведення обшуку за ухвалою слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області вчинив опір працівникові правоохоронного органу, що виразилось в нанесенні ударів, вибиванні з рук відеокамери та мобільного телефону, чим спричинив фізичний біль та тілесні ушкодження;
заявою ОСОБА_7 від 04.02.2017, якою надано дозвіл на проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;
протоколом огляду місця події від 04.02.2017, проведеного за адресою: смт. Брусилів, вул. Каштанова, 1, в ході якого зафіксовано автомобіль марки «Славута» червоного кольору, який стояв впритул до гаражного приміщення, чим загороджено вхід до вказаного гаража та зафіксовано пошкоджену ухвалу суду, розірвану на частини. Крім того, в протоколі ОМП зазначено, зі слів ОСОБА_6 , що ОСОБА_4 під час втручання в діяльність працівників поліції та вчинення опору останній пошкодив його мобільний телефон та отримав тілесні ушкодження;
постановою від 15.03.2017 про визнання речей та документів, а саме пошкодженої ( розірваної на частини) ухвали слідчого судді Дунаєвицького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017р. у справі № 674/130/17 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речовими доказами,
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.02.2017, відповідно до якого ознак сп`яніння в потерпілого ОСОБА_6 не виявлено та актом медичного огляду від 04.02.2017, яким зафіксовано пошкодження 5-го пальця правої кисті у потерпілого;
відповіддю начальника Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 14.04.2017р. № 1248/214/03-2017 щодо працівників, які були в складі СОГ та здійснювали виїзд до АДРЕСА_1 , в тому числі слідчого СВ ВП ОСОБА_14 , начальника сектору превенції ВП ОСОБА_11 , о/у СКП ВП ОСОБА_12 ;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.05.2017 за участю понятої ОСОБА_15 , яка була присутня під час проведеного 04.02.2017 обшуку в АДРЕСА_1 , та впізнала особу, яка 04.02.2017р. перешкоджала слідчому ОСОБА_6 в проведенні обшуку на території домоволодіння в АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_4 ;
протоколом ОМП від 24.05.2017, відповідно до якого ОСОБА_6 добровільно надав пошкоджені речі під час проведеного ним обшуку, а саме: пошкоджений мобільний телефон, чоловічу куртку, карту пам`яті, на яку здійснювався відеозапис обшуку з 6-ма відеофайлами;
журналом єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, в якому зареєстровані звернення про вчинення опору працівникам поліції при проведенні обшуку 04.02.2017р.;
ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.05.2017 про накладення арешту на вилучені речі в ході огляду 24.05.2017 в Дунаєвецькому ВП , які є речовими доказами, мають значення для кримінального провадження та зберегли на собі сліди вчиненого правопорушення , а саме пошкоджений мобільний телефон, чоловічу куртку, карта пам`яті,
карткою пам`яті MicroSD Transed 16Gb з вибитим номером у вигляді С578910274, на якій зафіксовані події підчас обшуку 04.02.2017р. у АДРЕСА_1 ;
висновком товарознавчої експертизи № 5/251 від 13.06.2017 щодо вартості пошкодженого мобільного телефона та куртки потерпілого ОСОБА_6 ,
висновком судово- медичної експертизи №1158 від 31.05.2017р., згідно якого при госпіталізації 05.02.2017р. ОСОБА_6 в КУ Дунаєвицька ЦРЛ в нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обличчі та грудній клітині. Дані тілесні ушкодження виникли від дій тупого (их) предмета ( предметів), не залишивши в них будь-яких специфічних та характерних ознак, дозволяючи ідентифікувати їх контактуючу слідоутворюючу поверхню та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути заподіяні при нанесенні ударів натуральною зброєю чоловіка, якими є рука та нога у взутті. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись по відношенню до нападника в любому положенні, окрім того положення, при якому ділянка тіла розташування тілесних ушкоджень була б недоступною для нанесення ударів. Яких-небудь характерних тілесних ушкоджень для падіння на площині не зафіксовано. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись за обставин та в термін, вказаний у постанові про призначення експертизи ( при обставинах, вказаних потерпілим ОСОБА_6 в протоколі допиту потерпілого);
ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017 про проведення обшуку в житлі та інших володіннях, розташованих у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (справа № 674/130/17),
ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області про проведення обшуку в автомобілі ЗАЗ (справа № 674/130/17),
протоколом обшуку від 04.02.2017, в ході якого вилучені зазначені в ухвалах Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017р. речі;
наказом № 99 від 02.02.2017 про відрядження ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до смт. Брусилова Житомирської області,
висновком службового розслідування №19/17, затвердженим начальником ГУНП в Хмельницькій області 03.03.2017, за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим слідчим СВ Дунаєвицького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .
Таким чином, проаналізувавши досліджені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347 та ч. 1 ст. 357 КК України, а саме як умисні дії, що виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення; в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; в умисному пошкодженні майна, що належить працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; пошкодженні офіційних документів, вчиненому в особистих інтересах.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується позитивно, працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не засуджувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, має статус учасника бойових дій та постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 2.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.
З урахуванням тяжкості та наслідків вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, також досудову доповідь, складену Брусилівським районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді обмеження волі.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом він вчинив злочин середньої тяжкості, має на утриманні малолітню дитину, а також статус учасника бойових дій та постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.
Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Частиною 2 ст. 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
В свою чергу, ч. ч. 1, 2 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Частиною 2 статті 3 вказаного Закону встановлено, що, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Так, 07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016року № 1810-VIII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 13 названого Закону).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.п. в, д, є статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, (п. в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, (п. д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); ( п. е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 04.02.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 р.) Законом України «Про амністію у 2016 році». Має статус учасника бойових дій та постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього протягом останніх десяти років не застосовувалась.
При цьому суд враховує, що згідно п. е ст. 9 ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними або їх пошкодження шляхом зловживання службовим становищем (стаття 357 КК України 2001 р.). При цьому ОСОБА_4 визнано винним у пошкодженні офіційного документа в особистих інтересах, така кваліфікуюча ознака як зловживання службовим становищем в його діях відсутня.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання, що відповідає вимогам ст. 15 вказаного Закону.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.
Крім того суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи в розмірі 593 грн. 22 коп., що підтверджується довідкою Житомирського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру № 5/251 від 13.06.07р.
Речові докази пошкоджену ухвалу слідчого судді Дунаєвецького районного суду від 02.02.2017 у справі № 674/130/17, провадження № 1-кс/674/44/17, про проведення обшуку в АДРЕСА_1 , необхідно залишити зберігати в матеріалах судового провадження, мобільний телефон «LG P700», чоловічу куртку «Feiteluo» та карту пам`яті MicroSD Transend 16 Gb необхідно повернути власнику ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 2550 грн. 00 коп.;
за ч. 1 ст. 343 КК України у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 1360 грн. 00 коп.;
за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 3 років обмеження волі;
за ч. 1 ст. 347 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 1700 грн. 00 коп.;
за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 850 грн. 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 357 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки на підставі п. д ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12. 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, в розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 коп. в дохід держави.
Речові докази - пошкоджену ухвалу слідчого судді Дунаєвецького районного суду від 02.02.2017 у справі № 674/130/17, провадження № 1-кс/674/44/17, про проведення обшуку в АДРЕСА_1 , - залишити зберігати в матеріалах судового провадження, мобільний телефон «LG P700», чоловічу куртку «Feiteluo» та карту пам`яті MicroSD Transend 16 Gb необхідно повернути власнику ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Суддя ОСОБА_1