01.08.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 погоджене з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001699 від 18.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Гайсин, Гайсинського району, Вінницької області, громадянина України, українеця за національністю, працюючого на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса - центральний» Одеської митниці ДФС, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31 липня 2018 року слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .
Наказом начальника Одеської митниці ДФС України від 28.02.2017 №157-о державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС ОСОБА_5 переведено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса- центральний» Одеської митниці ДФС.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада, яку обіймає ОСОБА_5 , належить до категорії «В» державного службовця.
Згідно з приміткою до ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово посади в органах державної влади, а тому ОСОБА_5 є службовою особою.
Так, у ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.07.2017 до Одеського морського торгівельного порту в зону діяльності Одеської митниці ДФС на судні закордонного плавання «СМА CGM URUGUAY» за коносаментом № SZNLEG1705080 від 27.05.2017 надійшов товар «Оброблений камінь (плитка)» у контейнерах №CSLU1199435 (вага брутто - 25000 кг); № CSLU1739641 (вага брутто - 24000 кг).
Відповідно до коносаменту та інших товаросупровідних документів зазначені контейнера з вантажем «Оброблений камінь (плитка)» надійшов від фірми - відправника YONGFENG STONE LIMITED, N0.348, S. TONGJI RD, ЛМЕІ, XIAMEN, FUJIAN на адресу «IMPERADOR» SRL (Р. Молдова, м. Кишинів, вул. Влад Цепеш, 9/1).
Зазначений товар був вивантажений з борту судна та розміщений під митним контролем на території Одеського морського торгівельного порту та відповідно до ст. 210 Митного кодексу України вважався таким, що перебуває на складі тимчасового зберігання, загальний строк тимчасового зберігання якого під митним контролем відповідно до ст. 204 МК України складав 90 календарних днів, який відповідно до ч. З ст. 204 МК України міг бути продовжений не більше ніж на ЗО діб.
Однак, в порушення вимог ст. 204 Митного кодексу України, директором підприємства «IMPERADOR» SRL (Р. Молдова, м. Кишинів, вул. Влад Цепеш, 9/1) ОСОБА_7 , який відповідно до функціональних обов`язків як керівник організовує, визначає, планує, здійснює та координує діяльність підприємства, не було вжито заходів щодо декларування товару (обробленого каменю (плитка) у контейнерах №CSLU1199435 (вага брутто - 25000 кг); № CSLU1739641 (вага брутто - 24000 кг) до відповідного митного режиму, вивезення за межі митної території України, відправлення під митним контролем до інших органів доходів і зборів, строк тимчасового зберігання якого закінчився 03.11.2017.
Відповідно до п. 43 ст. 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Таким чином, директором підприємства «IMPERADOR» SRL (Р. Молдова, м. Кишинів, вул. Влад Цепеш, 9/1) громадянином Молдови ОСОБА_7 не були вжиті заходи, передбачені ч. 4 ст. 204 Митного кодексу України, щодо товару «Оброблений камінь (плитка)», строк тимчасового зберігання якого під митним контролем на складі тимчасового зберігання закінчився, чим скоєно правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.
Відповідно до ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до виписаних у ст. ст. 488, 490, 494-495 МК України положень, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, і є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін "кримінальне правопорушення", що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі "Енгель та інші проти Нідерландів" від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі "Гурегіка проти України" від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі "Менаріні проти Італії" від 27 вересня 2011 року).
З цього слідує, що протокол про порушення митних правил, за вчинення яких митним законом передбачена досить сувора відповідальність, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що вимагає від особи, яка складає такий протокол, здійснення максимально можливою мірою дій, спрямованих на забезпечення можливості притягнення особи, яка скоїла правопорушення, до адміністративної відповідальності шляхом зібрання та фіксації доказів відповідно до вимог закону.
Згідно ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів, зокрема, законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.
Статтею 494 МК України передбачено вимоги щодо складання протоколу про порушення митних правил, згідно якої про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Виходячи зі змісту ст. 494 МК України та КУпАП адміністративний протокол про порушення митних правил складається відносно особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та за її присутності з метою забезпечення прав порушника при провадженні справи про порушення митних правил
Однак, незважаючи на те, що директор «IMPERADOR» SRL ОСОБА_8 з 01.01.2014 по 01.01.2018 був відсутній на території України, ОСОБА_5 , займаючи станом на 4 квартал 2017 року посаду державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, віднесеного до правоохоронного органу, будучи службовою особою ДФС України, наділеним повноваженнями по складанню протоколів про порушення митних правил, тобто будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, перебуваючи на службі на митному посту «Одеса-центральний», виконуючи свої службові обов`язки, 06.12.2017 підробив власноруч та склав завідомо неправдиві документи, а саме: - 1) протокол про порушення митних правил №1913/50000/17 відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 469 МК України, розписавшись у протоколі за порушника щодо ознайомлення з протоколом та отримання його копії; 2) пояснення з приводу визнання порушником ОСОБА_7 порушення вимог митного законодавства - де власноручно розписався в ньому замість ОСОБА_9 за його відсутності, що потягло за собою перекручування, викривлення, спотворення змісту фактів, які мають юридичну силу і не відповідають дійсності. У вказаних документах ОСОБА_5 вказав завідомо недостовірні дані щодо присутності під час складання вказаних офіційних документів ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направив підроблений протокол про порушення митних правил №1913/50000/17 відносно ОСОБА_9 та пояснення від імені останнього на розгляд начальнику управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС, за наслідками розгляду якого на ОСОБА_9 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
30.07.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, наполягаючи на необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання просили суд відмовити у його задоволенні. Розглянувши клопотання, вивчивши надані суду в обґрунтування клопотання матеріали, вислухавши підозрюваного, а також думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підтвердження обставин викладених в клопотанні, орган досудовго розслідування надав протокол допиту підозрюваного від 31.07.2018 року; всиновок судово-почеркознавчої експертизи № 18-2395/2396 від 26.06.2018 року; акт прийому-передачі матеріалів справи про порушення митних правил № 1913/50000/17 від 06.12.2017 року; протокол про порушення митних правил № 1913/50000/17 від 06.12.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 06.03.2018 року; пояснення від 06.12.2017 року; протокол отримання зразків для експертизи у вигляді власного підпису та почерку від 06.03.2018 року.
В даному випадку слідчий вказав на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевалштований та має постійне місце проживання в м. Одесі, виключно позитивно характеризується.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 погоджене з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого відділу прокуратури Одеської області на першу вимогу слідчого або прокурора;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: