Провадження № 11-кп/780/657/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 19.06.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених за вироками Ставищенського районного суду Київської області від 03.01.2018 року та Богуславського районного суду Київської області від 20.09.2017 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Броварського міськрайонного суду від 11.01.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі за сукупністю злочинів, призначено обвинуваченому покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даний злочин, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Броварського міськрайонного суду від 11.01.2018 року та остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 за ст. 396 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання, терміном один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, рішення щодо якого в апеляційному порядку не оскаржується.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, під час іспитового строку, на шлях виправлення не став та 07.10.2017 року близько першої години, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом пошкодження вентиляційного отвору (фрікулінгу) проник до контейнеру базової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 8 (вісім) акумуляторних батарей SolenaPower 150Ah 6-XFM-150D, вартістю однієї 6960, 59 грн., які належать ТОВ «Лайфселл», на загальну суму 55684,72 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Лайфселл» майнової шкоди у вказаному розмірі.
При цьому, ОСОБА_7 , знаючи, що ОСОБА_8 викрав акумуляторні батареї, 07.10.2017 року близько третьої години допоміг йому завантажити 8 (вісім) акумуляторних батарей SolenaPower 150Ah 6-XFM-150D, які належать ТОВ «Лайфселл» та були сховані в кущах поблизу будинку по АДРЕСА_2 , до автомобіля марки ВАЗ 21043, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та надав згоду відвезти викрадені акумуляторні батареї у вказане ОСОБА_8 місце.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково зарахувати ОСОБА_8 покарання призначене вироком Броварського міськрайонного суду від11.01.2018 року та остаточно призначити покарання у виді шести років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.
Вважає вирок суду незаконним в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Зазначає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який не маючи постійного джерела доходу, перебуваючи на іспитовому терміні вчинив тяжкий корисливий злочин та суспільну небезпеку скоєного злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та застосувати до нього ст.69 КК України. Зазначає, що вину у вчиненому він визнав повністю та щиро розкаявся.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора в підтримку поданої прокурором апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за яке його засуджено ґрунтується на доказах зібраних в установленому законом порядку і досліджених в судовому засіданні.

Відповіно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в період іспитового строку вчинив тяжкий злочин, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

За таких обставин, доводи обвинуваченого щодо неврахування судом при призначенні покарання всіх обставин, що пом`якшують його покарання є необґрунтованими.

Також на думку колегії суддів, відсутні підстави для застосування до обвинуваченого вимог ст.69 КК України та призначення йому покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України.

Підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання за доводами апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим даний вирок має бути залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: