АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2952/18 Номер провадження 11-сс/786/475/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю адвокатаОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, а саме: бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів та екскаватор ХТЗ днз 00552, вилучені під час огляду місця події 14 серпня 2018 року в межах кримінального провадження №0001003 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що унеможливлює, відповідно до ст.173 КПК України накладення арешту на виявлені транспортні засоби в даному кримінальному провадженні.
Також звернув увагу на те, що накладення арешту призведе до незаконного втручання у господарську діяльність ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів», яке здійснює діяльність з облаштування під`їзних шляхів до орендованих земельних ділянок відповідно до договору про надання послуг.
Крім того, зауважив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, за фактом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, проте пісок є корисною копалиною місцевого значення.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів та екскаватор ХТЗ днз НОМЕР_1 .

При цьому зазначає про необхідність накладення арешту на майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а тому наявність повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.
Заперечує втручання у господарську діяльність ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів», оскільки відсутні відомості про те, що вказана юридична особа є власником або користувачем бульдозера, а власником екскаватора до 16 серпня 2018 року було ТзОВ «Транспортна компанія «Автофаворит».
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області проводить досудове розслідування кримінального провадження №0001003 від 14 серпня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, за фактом порушення встановлених правил використання надр на території земельної ділянки за с. Піски Лубенського району Полтавської області внаслідок незаконного видобування піску.
Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України виражається в таких діяннях:
у порушенні встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля;
у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.
Порушення встановлених правил використання надр це дії осіб, які здійснюють користування надрами на законних підставах, проте допускають при цьому порушення, що забезпечують безпеку людей і надр.
Незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення це здійснення їх видобування без відповідного дозволу.
При цьому видобування передбачає дії, які полягають у вилученні з родовища корисних копалин.
Матеріали кримінального провадження не містять жодних об`єктивних даних щодо наявності факту незаконного видобування корисних копалин (піску), внаслідок чого створено небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.
Крім того, жодних доказів належності цього піску до корисних копалин загальнодержавного значення матеріали провадження не містять і в клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі прокурора не наведено.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загального державного та місцевого значення» пісок віднесено до корисної копалини загальнодержавного значення - «сировина формувальна та для грудкування залізорудних концентратів» та «сировина вогнетривка», а також до корисної копалини місцевого значення «сировина піщано-гравійна». При цьому, згідно з приміткою до вказаного переліку, напрям використання родовища корисної копалини загальнодержавного значення визначається рішенням Державної комісії по запасах корисних копалин.
В наданих суду матеріалах відсутні про наявність відповідного рішення уповноваженого органу про напрям використання родовища піску, як корисної копалини загальнодержавного значення.
Більше того, як вбачається з матеріалів провадження, на місці події взагалі відсутнє родовище чи обладнання для здійснення видобутку корисних копалин, а лише зафіксовано облаштування під`їзних шляхів до земельних ділянок, які належать особам на підставі державного акту, зареєстрованого за №11 від 5 травня 1992 року.
Відповідно до ч.1 ст.23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значенні і торф загальною глибиною розробки до двох метрів.
Отже, слідчим та прокурором, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження та про що обгрунтовано зазначив слідчий суддя.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для накладення арешту на бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів та екскаватор ХТЗ днз НОМЕР_1 , про що прохає в апеляційній скарзі прокурор.
Рішення слідчого судді належним чином вмотивоване, істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, тому відсутні підстави для його скасування.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 серпня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0001003, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4