Категорія: ч.2 ст.389 КК УкраїниДоповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0001957 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька Волинської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр. України, з базовою вищою освітою, неодружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючий, раніше судимий:
1) 12.10.2016 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.125 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт;
2) 21.06.2017 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.1, 71 КК України до 240 годин громадських робіт,
засуджений:

- за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2017 200 годин громадських робіт, з розрахунку, що згідно ст.72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, визначено ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 25 (двадцяти п`яти) днів арешту.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що будучи засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.10.2016 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт, 17.11.2016 поставлений на облік в Луцький МВ КВІ УДПтС України у Волинській області, того ж дня ознайомлений з умовами відбуття покарання, відповідальністю за ухилення від відпрацювання громадських робіт, згідно ст. 389 ч.2 КК України, що стверджується відібраною розпискою та направлений для відбуття призначеного вироком суду покарання до КП «Луцький зоопарк», що по вул. Глушець м. Луцька, куди останній зобов`язувався прибути 30.11.2016.
Однак він, ухиляючись від призначеного вироком суду покарання без поважних причин, в період з 13.01.2017 по 26.06.2017, умисно не з`являвся на їх відпрацювання, таким чином, ухилився від відбуття призначеного судом покарання, порушивши встановлені законодавством порядок та умови відбуття покарання.
Станом на 28.03.2017 обвинувачений ОСОБА_7 не відбув 180 години призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, вид та міру покарання, вважає, що вирок суду слід скасувати у зв`язку з допущенням порушення закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 2 місяців арешту. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднаня до покарання за даним вироком, не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 21.06.2017 року 200 годин громадських робіт, яке станом на 28.03.2018 року становило 220 годин громадських робіт, з розрахунку, що згідно ст.72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно визначити покарання у виді 2 місяців 25 днів арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого, який апеляційну скаргу прокурора визнав, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, підтверджуються зібраними в справі доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, то вони на думку колегії суддів є обґрунтованими.
Так, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався. Як вбачається з вироку ОСОБА_7 вчинено продовжуваний злочин, у період з 13.01.2017 року по 26.06.2017 року, тобто і після постановлення щодо нього 21.06.2017 року вироку Луцьким міськрайонним судом і до повного відбуття покарання за цим вироком, а тому остаточне покарання обвинуваченому суду першої інстанції слід було призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
Відповідно, суд першої інстанції помилково застосував положення ч.4 ст.70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку із чим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно з встановленим до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, апеляційний суд відносить щире каяття у скоєному.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого апеляційний суд відносить рецидив злочину.
При призначенні ОСОБА_7 покарання за вчинений ним злочин апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, який вину визнав, у вчиненому розкаявся, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а також те, що в період ухилення від відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт обвинувачений вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 389 ч.2 КК України у виді арешту, а остаточне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.
Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 420 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2018 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднаня до покарання за даним вироком, не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 21.06.2017 року 200 годин громадських робіт, з розрахунку, що згідно ст.72 КК України одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) місяців 25 (двадцяти п`яти) днів арешту.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення. На вирок може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 30.05.2018р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_8