Примірник № ___
Справа № п 1-кс/317/1239/2018
УХВАЛА

м. Запоріжжя 05 жовтня 2018 року

Слідчій суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та надійшло до суду 03 жовтня 2018 року, та уточнювалося 04 жовтня 2018 року на підставі матеріалів досудового розслідування №0001257, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

за участі в судовому засіданні прокурора ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. В клопотанні зазначила наступне:

В період часу з 08:00 до 12:45 02.10.2018 невстановлена особа, через вікно проникла до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки таємно викрала грошові кошти та майно, чим завдала матеріальну шкоду потерпілій на суму 5000 гривень.

02.10.2018 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 зазначила, що 02.10.2018 вона поїхала з дому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . О 12:10 годині того ж дня, їй на мобільний телефон подзвонила сусідка та повідомила, що на території домоволодіння побачила двох невідомих осіб, чоловіка та жінку. Невідома жінка залишилась біля домоволодіння, чоловік направився до будинку, та через декілька хвили покинув території, подолав огорожу. Повернувшись за місцем мешкання вона виявила відчинене вікно, частини скла знаходились в будинку. Зі столу в кімнаті будинку викрадені грошові кошти в сумі 3 000 гривень, купюрами по 500 гривень в кількості 6шт.

02 жовтня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події, внаслідок якого встановлений факт проникнення до житла ОСОБА_5 .
Під час проведення оперативно-розшукових заходів, після вчиненого кримінального правопорушення, було затримано особу, на яку вказують свідки, причетної до скоєного кримінального правопорушення, а саме - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення було зупинено дружину - ОСОБА_7 , яка добровільно видала співробітникам поліції грошові кошти у розмірі 2500 гривень (5 купюр номіналом в 500 гривень) та 350 рублів (3 купюри номіналом в 100 рублів та одна купюра номіналом в 50 рублів), які згідно її пояснень 02.10.2018, знаходячись в смт. Кушугум Запорізького району їй передав її чоловік після вчинення ним крадіжки за адресою: АДРЕСА_1 , а також дві сережки з металу жовтого кольору, які її чоловік 01.09.2018 викрав в м. Токмак, та мобільний телефон «NOKIA» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , який ОСОБА_6 передав їй у вересні 2018 року.

02.10.2018 слідчим СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_8 на підставі письмової заяви ОСОБА_7 були оглянуті вищевказані грошові кошти та майно, які в подальшому були вилучені.

02.10.2018 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст..208 КПК України та ц нього було вилучено грошові кошти 500 грвинеь однією купюрою ФГ 5800395 з чоловічої сумки чорного кольору.

03.10.2018 старшим слідчим СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_2 вилучені під час огляду грошові кошти у розмірі 500 гривень визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, в якому посилаючись на те, що грошові кошти є предметом злочину - викрадені у потерпілої ОСОБА_5 та вилучені відразу після вчинення кримінального правопорушення, а отже добуті злочинним шляхом та не є власністю ОСОБА_6 підлягають арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання слідчого та просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий зазначили, що власником грошей на які вони просять накласти арешт є ОСОБА_5 1941 року народження.

Доводи прокурора, що викрадені у потерпілої ОСОБА_5 та вилучені відразу після вчинення кримінального правопорушення, а отже добуті злочинним шляхом, а тому на них необхідно накласти арешт шляхом заборони використання та розпорядження, взагалі суперечать нормам кримінально-процесуального законодавства, яке передбачає, що:

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Підозрюваний взагалі власником грошей не був, власником є потерпіла ОСОБА_5 . Які є підстави для позбавлення її правом розпоряджатися грошима не відомо.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

В клопотанні взагалі не зазначено, а прокурор та слідчий в судовому засіданні не змогли пояснити суду чим саме є вказані речі відповідно до положень ст.167 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор та слідчий звернулись до суду з клопотанням не маючи для цього жодних законних та обгрунтованих підстав.

Окрім того у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд в ухвалі зазначає заборону відчужувати, розпоряджатися або користуватися конкретно вказаним майном. Використання майна та заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч. 4 ст. 170 КПК). Щодо таких заборон, їх вигляду та місця зберігання речей взагалі в клопотанні слідчим нічого не зазначено, окрім того, що вони будуть зберігатися на території Запорізького РВП. Гроші мають певний законодавчо визначений порядок зберігання, яким знехтував слідчий в своєму клопотанні.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 110, 167, 170-172 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001257 від 02.10.2018 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно (грошові кошти на суму 500 гривень однією купюрою ФГ5800395) ВІДМОВИТИ.

Ухвала може бути оскаржена в 5-денний строк до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1