печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000040 від 18.02.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Макіївки, Донецької обл., українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Макіївки, Донецької обл., українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.3 ст.209 КК України.

15.09.2015 відносно ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру (погоджено прокуратурою Печерського району міста Києва) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та згідно вимог п. 1 ст. 278 п. 1 ст. 135 КПК України направлено за місцем фактичного проживання останньої ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ).

21.09.2015 СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві відносно підозрюваної ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення її в державний розшук, організацію якого доручено ВКР Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, завідомо використовуючи та зловживаючи довірою ОСОБА_7 , яка ґрунтувалася на особистих дружніх стосунках, вчинила дії, спрямовані на заволодіння майном останньої, а саме грошовими коштами в сумі 600 тисяч доларів США та ювелірними виробами з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння загальною вартістю 13 383,69 доларів США, тобто вчинила шахрайство в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_7 значної суми коштів із числа заощаджень сім`ї та отриманих від продажу будинку в смт Козин Обухівського району Київської області, а також ювелірних виробів вирішила заволодіти ними шляхом зловживання довірою.

Вина ОСОБА_5 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом обшуку від 14.08.2015 за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), протоколом обшуку від 13.08.2015 за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), протоколами пред`явлення для впізнання від 17.08.2015, протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; актом експертизи № 1097 від 25.08.2015 Центрального казенного підприємства пробірного контролю Мінфіну України, висновком експерта від 05.09.2015 № 15-08-26-2.

З метою встановлення місця знаходження ОСОБА_5 , до ВКР Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві та в наступному до Печерського управління ГУНП у м. Києві у порядку ст. 40 КПК України надавались доручення в ході виконання який встановити місцезнаходження ОСОБА_5 встановити не вдалося. На виконання указаних доручень до органу досудового розслідування надійшли наступні матеріали, а саме: протоколи допитів свідка ОСОБА_14 від 18.09.2015, ОСОБА_15 від 18.09.2015, ОСОБА_16 від 18.09.2015, які повідомили, що вони не знають де проживає ОСОБА_5 та на теперішній час її місце знаходження їм невідоме. Крім того, ОСОБА_17 15.08.2015 для передачі своїй дочці ОСОБА_5 отримав повістку про явку до органу досудового розслідування на 19.08.2015 о 10 год. 00 хв. Для забезпечення явки ОСОБА_17 до органу досудового розслідування 28.08.2015 року поштовим зв`язком за адресою: АДРЕСА_2 надіслано повістки про необхідність явки до органу досудового розслідування на 01.09.2015 року на 10 год. 00 хв., 02.09.2015 року на 10 год. 00 хв., 03.09.2015 року на 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації вказані повістки не направлялись, у зв`язку з тим, що вказана територія не обслуговується поштовими відділенням «Укрпошта». Про вказаний виклик свідчать поштові квитанції. Після цього за вказаними адресами неодноразово направлялися повістки про необхідність явки до слідчого управління ОСОБА_5 та ОСОБА_17 , проте за вказаними викликами ніхто не з`являвся.

Так, відповідно відомостей УІАЗ ГУНПУ у м. Києві ОСОБА_5 01.09.2015 здійснила авіаперетин Державного кордону України на виїзд через пункт пропуску «Бориспіль D» та в наступному на територію України не поверталася. На даний час ОСОБА_5 оголошена в державний розшук, інформацію про що внесено до відповідних обліків та вживаються заходи щодо оголошення останньої у міждержавний розшук.

15.09.2015 відносно ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру (погоджено прокуратурою Печерського району міста Києва) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та згідно вимог п. 1 ст. 278 п. 1 ст. 135 КПК України направлено за місцем фактичного проживання останньої ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ).

21.09.2015 СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві відносно підозрюваної ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення її в державний розшук, організацію якого доручено ВКР Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

22.09.2015 Печерським районним судом міста Києва винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого щодо дозволу органу досудового розслідування на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої спливає 21.03.2016.

12.10.2016 Печерським районним судом міста Києва винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого щодо дозволу органу досудового розслідування на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої спливає 12.04.2017.

10.04.2017 Печерським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання слідчого щодо дозволу органу досудового розслідування на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої спливає 10.10.2017.

09.10.2017 Печерським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання слідчого щодо дозволу органу досудового розслідування на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої спливає 09.04.2018.

21.11.2017 ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2017.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаку кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 190 КК України, що є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено, наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що і є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою

В судовому засіданні прокурор, яким погоджено клопотання, клопотання підтримав, посилаючись на його доводи.

Захисник та підозрювана заперечили проти доводів клопотання та прокурора, зазначили про безпідставність підозри.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 є підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000040 від 18.02.2015.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

Разом з цим, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Однак вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу та підтримані прокурором в судовому засіданні щодо можливості ухилення підозрюваної як наслідок не надання правильної правової оцінки її діям, які можуть містити ознаки інших кримінальних правопорушень, є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою.

Доводи прокурора проте, що підозрювана особисто та через інших осіб може в майбутньому завадити виконанню процесуальних рішень по справі, а також впливати на свідків, очевидно, не є індивідуальним обґрунтуванням законності застосування тримання під вартою відповідно до конкретних фактів справи, чого вимагає Європейський суд з прав людини. (див. рішення «Луценко проти України»).

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nesta v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74).

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000040 від 18.02.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, враховуючи висновки, описані в мотивувальній частині ухвали вище, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, приходить до висновку про доцільність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваній залишати своє житло в період доби з 22-00 по 07 год. 00 хв., та вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також що застосування запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та забезпечить право підозрюваної на навчання.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрювану: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором або судом у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000040 від 18.02.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в певний період часу з 22.00 год. до 07.00 год. у межах строку досудового розслідування, а саме до 03.12.2017.

Підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором або судом у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом визначити в межах строку досудового розслідування до 03.12.2017 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1