Справа № 612/261/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року смт. Близнюки

Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю начальника Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділу Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого,пенсіонера, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000116 від 30.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

23.06.2018 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 18 год. 00 хв. 30.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов до домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого гралися троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де розпочав розмову з господаркою домоволодіння. Під час бесіди у ОСОБА_4 раптово виникли неприязні відносини, на ґрунті яких, він, діючи умисно та цілеспрямовано, дістав скляну пляшку з заготовленою раніше запалювальною сумішшю, а саме пляшку з бензином, та бажаючи настання смерті вищевказаних осіб, усвідомлюючи, що його дії небезпечні для життя багатьох осіб, запалив сірниками запалювальну суміш в пляшці та кинув у напрямку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від чого пляшка з сумішшю розбилася об стіну будинку, полум`я розкинулося на декілька метрів та потрапило на потерпілих. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину пішов.

Вважають що ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як потерпілі встигли відбігти з місця розповсюдження вогню. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілі отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Слідчий вказує, що 01.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство трьохмалолітніх дітей, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Злочин є особливо тяжким.

30.04.2018 о 21 год 30 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
03.05.2018, ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 червня 2018 року.
На даний час строки тримання під вартою відносно ОСОБА_4 спливають. Разом з тим досудове досудове розслідування не завершене. Необхідно ще провести ряд слідчих та процесуальних дій: не проведені слідчі експерименти з підозрюваним, свідками, не отриманий висновок експерта за результатами проведення судово-хімічної експертизи, ОСОБА_4 в остаточній редакції не повідомлено про підозру за участю захисника, не виконано вимоги ст. 290 КПК України щодо повідомлення ОСОБА_4 та його захиснику про завершення досудового розслідування з одночасним наданням доступу до матеріалів кримінального провадження, підозрюваному та його захиснику не вручено копію обвинувального акту тощо.

З метою виконання зазначених слідчих та процесуальних дій, керівником Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 18.06.2018 року винесена постанова про продовження строку досудового розслідування, якою строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 30.04.2018 продовжено до 3 місяців в межах строків досудового розслідування, а саме до 30.07.2018 року.

З посиланням на ч. 3 ст. 199 КПК України вважають, що на момент звернення до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою немає ніяких підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 оскільки ризики, які були заявлені раніше, на даний час не зменшилися. Підозрюваний ОСОБА_4 , будучи працездатною особою, не працював, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 2 ст.15 п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким за який передбачене покарання у виді позбавленні волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. На даний час по вказаному кримінальному провадженню тривають слідчі дії, отже на думку слідчої, є достатні підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом можливого перетину державного кордону України або до областей України зі спеціальним статусом, в яких проводиться антитерористична операція, незаконно впливати на свідків, оскільки проживає на території с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, добре знає місцевих мешканців, також може чинити тиск на свідків та в подальшому вчиняти нові умисні злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того у своєму клопотання слідчий посилається також на вимогами ст.ст. 40, , 176 178, 183, 184 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволені клопотання наполягала, вказуючи на обставини, викладені в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_10 також клопотання підтримав, вказавши що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину який вчинений щодо неповнолітніх дітей. ОСОБА_4 проживає в одному селі з потерпілими та свідками, а отже може на них впливати. Не має міцних соціальних зв`язків. Може переховуватися від слідства та суду. Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого заперечував та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Пояснив, що винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину з кваліфікацією зач.2 ст.15 п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України, не визнає. Вказав, що обставини як вони викладенні слідчим в повідомленні про підозру та в цьому клопотанні не відповідають дійсності. Так пляшку із запалювальною сумішшю він кидав з метою пошкодження музикального центру і наміру причинити шкоду дітям, які в цей час були взагалі за двором, не мав. Винним себе визнає саме у вчиненні зазначених ним дій, в чому розкаюється.
Адвокат ОСОБА_5 вказав, що його підзахисний безпідставно підозрюється за ч.2 ст.15 п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України. На його думку максимум в у чому він може підозрюватися - це у вчиненні хуліганства ч.1 ст. 296 КК України. Отже відсутні особлива тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_4 , а відповідно і безпідставно вказані ризики на обґрунтування клопотання слідчого. Кваліфікація діяння вчиненого ОСОБА_11 помилкова. Слідчим не надано доказів про те, що допитані як потерпілі особи, визнані потерпілими відповідно до вимог процесуального закону. Відсутні результати експертиз які б свідчили про отримання потерпілими тілесних ушкоджень. Слідчий помилково вважає ОСОБА_4 працездатним в той час як він є пенсіонером. Прокурором та слідчим не доведено наявність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу. Таким на його думку має бути особисте зобов`язання. Звертаючись з таким клопотанням до слідчого судді слідча тим самим чинить психологічний тиск на підозрюваного з метою визнання ним вини.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, вважаю що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відомості про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення внесені до ЄРДР 30.04. 2018 №000116.
30.04.2018 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Протокол затримання №8 від 30.04. 2018.

01.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15 п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України.

03.05.2018 року слідчим суддею Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою до 27 червня 2018 року.

Копію клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_12 отримали 22.06.2018 (а.с.5).
Зазначені вище обставини підозрюваним та його захисником не оспорюються.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивоване як зазначено вище, погоджене із прокурором, подане із дотриманням вимог ч.1 ст. 199 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що на даний час строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 спливають, але досудове слідство по кримінальному провадженню виконано не в повному обсязі. По ньому необхідно провести ряд слідчих дій, які зазначені в клопотанні.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінченим протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину але може бути продовженим зокрема до шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.15 п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України є особливо тяжкими.

Відповідно до ч.1 ст. 294 КПК України постановою прокурора Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_13 від 21 червня 2018 району, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 30.07. 2018.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в поряду, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою в даному випадку не може перевищувати дванадцяти місяців.

Встановлено, що судове провадження не завершене і слідчий суддя, відповідно до вимог ч.4 ст. 199 КПК України зобов`язаний розглянути клопотання по продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Щодо обставин, які вказані в клопотанні та підтримані прокурором при його розгляді у суді, які перешкоджають завершенню досудового розслідування (п.2 ч.2 ст. 199 КПК України) підозрюваний та його захисник заперечень не мали. Свої заперечення вони обґрунтовують лише недоведеністю ризиків які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, що зазначено вище (п.1 ч.2 ст. 199 КПК України).

Разом із тим, обставини кримінального провадження свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою не зменшилися.

Судовим розглядом встановлено як обгрунтованість підозри щодо вчинення саме ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину так і доцільність продовження саме такого виду запобіжного заходу, про який клопочуть. Так розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя не вирішує питання правильності чи неправильності кваліфікації дій підозрюваного слідчим чи прокурором, а лише на підставі досліджених доказів встановлює наявність чи відсутність обґрунтованої підозри на час розгляду.

Обгрунтована підозра у вчиненні саме ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджена відомостями з протоколів огляду місця події від 30.04. 2018, допиту потерпілих в тому числі і неповнолітніх.

Як при обранні запобіжного заходу так і на цей час ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.115 КК України не визнавав і не визнає. Вважає себе винним у вчиненні менш тяжкого злочину, а тому існують реальні ризики, що з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду в тому числі і з цією метою, зокрема і перетнути лінію розмежування частини на цей час не підконтрольної території України, яка географічно розташована на невеликій відстані від його місця проживання.

Також не можна виключити його незаконний вплив та тиск на свідків та потерпілих. При цьому враховується і те, на що звернув увагу захисник під час судового засідання і не заперечив прокурор, що показання допитаних осіб щодо обставин події різняться.

Так ОСОБА_4 добре знає своїх односельців, знає хто з них є потерпілим та свідками, а тому може на них впливати на свою користь, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Враховується те, що потерпілими є і неповнолітні особи.
Не виключається і те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так ОСОБА_4 26.11. 2014 був засуджений Близнюківським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік іспитового строку. В подальшому звільнення від покарання було скасоване і ОСОБА_4 направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі до кримінально-виконавчої установи. Звільнений 03.11. 2008 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 19 днів.
Отже він притягувався до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину. У зв`язку із неналежною поведінкою під час іспитового строку, звільнення від покарання було скасоване і він відбував призначене покарання в умовах ізоляції від суспільства.
У судовому засіданні з`ясувалося, що своє засудження ОСОБА_4 оцінює як прикрий епізод, що дозволяє дійти висновку про його недостатньо критичне ставлення до вчинення злочинів.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він проживає не за місцем своєї реєстрації разом із співмешканкою та її матір`ю. Характеризується формально позитивно. Має задовільний стан здоров`я, який йому дозволяв працювати. Пояснив, що деякий час дійсно працював без належного юридичного оформлення. Є пенсіонером за віком. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Таким чином, надані достатні докази які вказують на обгрунтовану підозру у вчиненні цього злочину саме ОСОБА_4 і інші, більш м`які запобіжні заходи, з урахуванням його особи, не забезпечать його належну поведінку.

Отже є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Також він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину достатньо обґрунтована прокурором в суді, як і наявність ризиків які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, зазначені вище. Ці ризики не зменшилися.

Обставини, на які вказав у судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 та сам ОСОБА_4 , слідчим суддею враховані, але цих висновків вони не спростовують.

Таким чином необхідно дійти висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою до трьох місяців.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить саме з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, характеру та способу його вчинення в тому числі і щодо неповнолітніх осіб і в стані алкогольного сп`яніння, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких раніше було обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали та наявні об`єктивні обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 184,197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новопавлівка Близнюківського району Харківської області, громадянину України, продовжити до 27 липня 2018 року з його утриманням у Харківській установі виконання покарань (№27).

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , прокурору та направити начальнику Харківської установи виконання покарань №27.

Ухвала підлягає оскарженню, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Суддя ОСОБА_1