Справа №587/1702/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/642/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 06 квітня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхосулка Білопільського району Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ТОВ «Сумипастранс», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області від представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 надійшла апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати вирок Сумського районного суду Сумської області від 06 квітня 2018 року в частині стягнення на користь потерпілих матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті ДТП та ухвалити новий вирок, яким:

- стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 20 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.;

- стягнути з ФОП ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 229 000 грн.;

- стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 1504 грн. 52 коп. та моральну шкоду в розмірі 75 грн.20 коп.;

- стягнути з ФОП ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 248 420 грн. 28 коп.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання по амністії.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в доход держави 15 824 грн. 92 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Постановлено стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_9 13630 грн. 14 коп. матеріальної шкоди та 681 грн. 50 коп. моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 30000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено за безпідставністю.

Постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 15000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено за безпідставністю.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2017 року.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги представник потерпілих - адвокат ОСОБА_11 , посилаючись на п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) та ст. ст. 22, 1166,1195 ЦК України, вважає висновки суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог потерпілих про стягнення витрат на придбання лікарських засобів та препаратів медичного призначення у розмірі 13 630 грн. 14 коп. необґрунтованими і вважає, що належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження та були надані потерпілими для обґрунтування ними своїх вимог, підтверджуються витрати на суму 21504 грн.52 коп.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком, зазначеним судом при стягненні моральної шкоди, про те, що на значний час був порушений звичний спосіб життя потерпілих в результаті злочинних дій обвинуваченого, при тому, що ОСОБА_9 завдані тяжкі тілесні ушкодження, відповідно до наявних в матеріалах даного кримінального провадження медичних довідок шкода, завдана в результаті ДТП здоров`ю останньому є невідновною, а стосовно потерпілої ОСОБА_10 , то завдана їй моральна шкода полягає не тільки в отриманні нею під час ДТП тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а і в постійному догляді за своїм чоловіком, який вона поєднує з роботою, оскільки для його лікування необхідні значні кошти, що також впливає на її фізичний та психічно-емоційний стан, змушує її страждати та викликає переживання., крім того, відповідні страждання перенесли потерпілі і під розгляду кримінального провадження та постановлення оскаржуваного вироку.

Також, апелянт зазначає, що під час судового розгляду справи, встановлено, що ОСОБА_7 скоєно ДТП під час виконання ним своїх трудових обов`язків, за трудовим договором укладеним з ФОП ОСОБА_12 , який застрахував свою цивільну відповідальність в ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» і який, відповідно до ст. 1172, ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1194 ЦК України та п. 22.1 ст. 22, ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому стягненню з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілих підлягає матеріальна шкода в розмірі 21 504 грн. 52 коп., з яких 20 000 грн. на користь ОСОБА_9 та 1 504 грн. 52 коп. на користь ОСОБА_10 та моральна шкода - 1 075 грн. 22 коп., а саме 1000 грн. на користь ОСОБА_9 та 75,20 грн. на користь ОСОБА_10 .

Стосовно стягнення з ФОП ОСОБА_12 апелянт зазначає, що суд належним чином не обґрунтував стягнуту з останнього моральну шкоду на користь потерпілого у розмірі 30000 грн. та 15000 грн. на користь потерпілої, і вважає, що з ФОП ОСОБА_12 повинна бути стягнута моральна шкода у розмірі різниці між страховим відшкодуванням та завданою шкодою, а саме: в розмірі 477 420 грн. 26 грн., з яких 229 000 грн. на корить ОСОБА_9 та 248 420 грн. 28 коп. на користь ОСОБА_10 .

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Згідно вироку суду, 05 квітня 2017 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_12 і виконуючи свої трудові обов`язки, керуючи рейсовим автобусом «РУТА 20», реєстраційний НОМЕР_1 , рухався за маршрутом «Пристайлове-Лебедин-Суми» по автодорозі «Суми-Лебедин» у напрямку м. Суми. В салоні транспортного засобу ОСОБА_7 перевозив пасажирів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Наближаючись до перехрестя нерівнозначних автодоріг «Суми-Лебедин» та «Суми-Полтава об`їзд м. Суми», неподалік від с. Любачеве Сумського району Сумської області, ОСОБА_7 знехтував безпекою дорожнього руху; керуючи транспортним засобом у стані стомлення, відчуваючи погіршення самопочуття та рухаючись до перехрестя по другорядній дорозі, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечний швидкісний режим, який дозволив би йому забезпечувати постійний контроль за рухом транспортного засобу, внаслідок чого втратив контроль за рухом керованого ним автобусу, перед виїздом на перехрещення проїзних частини не надав перевагу в русі автомобілю «ГАЗ 53», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_16 , який рухався у напрямку м. Полтава по головній автодорозі «Суми-Полтава об`їзд м. Суми», та допустив зіткнення із вказаним транспортним засобом.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автобуса «РУТА 20» ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допущені ОСОБА_7 порушення вимог п.п. 2.9. б, 12.1. та 16.11. Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілих та їх представника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали подану останнім апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка частково підтримала вимоги апеляційної скарги щодо стягнення на користь потерпілих моральної шкоди з ФОП ОСОБА_12 , а в іншій частині вважала вирок суду законним та обґрунтованим, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги представника потерпілих, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, призначене покарання, звільнення останнього від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» та розмір стягнутої з обвинуваченого в доход держави 15 824 грн. 92 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не перевіряються апеляційним судом.

При цьому, переглядаючи вирок в межах поданої представником потерпілих адвокатом ОСОБА_11 апеляційної скарги в частині стягнення на користь потерпілого та потерпілої з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» матеріальної та моральної шкоди та з ФОП ОСОБА_12 на користь потерпілих моральної шкоди, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Крім того, ч 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст. 6 Закону Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон), страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 9, 22-31,35,36 Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Страхове відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції фактично було дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, представником потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 були заявлені цивільні позови, за якими, останній просив стягнути:

- з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого та потерпілої матеріальну та моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. кожному (а.п.34,35);

- з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 20 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а з ФОП ОСОБА_12 - моральну шкоду в розмірі 229 000 грн. (а.п.111-113);

- з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1452 грн. 62 коп. та моральну шкоду в розмірі 72 грн. 63 коп., а з ФОП ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 248474 грн. 75 коп. (а.п.125-126).

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_7 перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_12 , який, як вбачається з наявного в матеріалах кримінального провадження полісу №АК/3251891 (а.п.74), застрахував свою цивільну відповідальність в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої потерпілому ОСОБА_9 були завдані тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості, сталася саме під час виконання обвинуваченим ОСОБА_7 своїх трудових обов`язків.

З врахуванням вищезазначеного, розглядаючи заявлений цивільний позов, суд першої інстанції, при наявності вищезазначеного договору страхування, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими визначений порядок на умови страхових виплат, дійшов обґрунтованого висновку, про наявність правових підстав для стягнення матеріальної шкоди, завданої потерпілому, з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в розмірі 13630 грн. 14 коп. При цьому, судом було ретельно досліджено додані до позовної заяви розрахунки і чеки, які підтверджують витрати на лікування саме у такому розмірі.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість стягнутих судом з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 13630 грн. 14 коп., і що наявними в матеріалах провадження чеками підтверджується те, що останнім на лікування витрачено 21504 грн. 52 коп., то колегія суддів вважає їх безпідставними, з врахуванням наступного.

Так, відповідно до п. 24.1 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. При цьому відшкодування добровільних внесків понесених особою в закладах охорони здоров`я, вказаною нормою Закону не передбачено, оскільки вони не стосуються витрат на лікування.

В матеріалах даного кримінального провадження містяться чеки та квитанції, якими підтверджуються витрати на загальну суму 13664 грн. 65 коп. (а.п.39-43), однак, за відрахуванням придбаної мінеральної води та дитячого крему, що в сумі складає 34 грн. 51 коп., на придбання ліків було витрачено саме 13630 грн. 14 коп.

Крім того, до вказаних чеків, адвокатом ОСОБА_11 також було додано квитанції про сплату ОСОБА_9 благодійних внесків на суму 4150 грн., проте, з врахуванням вищезазначених вимог Закону, зазначені витрати відшкодуванню не підлягають.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що до чеків, які підтверджують понесені витрати на лікування, адвокатом ОСОБА_11 також було долучено рахунок-фактуру №Ч-00000092 від 19 травня 2017 року, яка сама по собі не є платіжним документом, а свідчить лише про те, що на її підставі 22 травня 2017 року ОСОБА_9 було придбано набір металоконструкції для остеосинтезу ключиці, вартість якого складала 2950 грн., що підтверджується квитанцією №2 (а.п.41), яка вже була врахована судом при частковому задоволенні цивільного позову.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13630 грн. 14 коп., оскільки саме такі витрати, понесені на лікування були обґрунтовані і підтверджені чеками та квитанціями, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, розмір моральної шкоди, яка відповідно до ст. 26-1 вказаного Закону, відшкодовується потерпілому страховиком у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка становить 681 грн. 50 коп., також було вірно визначено судом і стягнуто на користь потерпілого з страхової компанії.

Також суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_10 про стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на її користь 1 452 гривень 62 копійок матеріальної шкоди та 72 гривень 63 копійок моральної шкоди, і з таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки належних доказів на підтвердження понесених витрат у зазначеному розмірі ОСОБА_10 ні в суді першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду, не надала.

За таких обставин, доводи адвоката ОСОБА_11 про те, що з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілих до стягнення підлягає матеріальна шкода у розмірі 21 504 грн. 52 коп., з яких, на користь потерпілого ОСОБА_9 має бути стягнуто 20000 грн. та 1504 грн. 52 грн. на користь потерпілої ОСОБА_10 , та, відповідно моральна шкода у розмірі 1075 грн. 22 коп., з якої 1000 грн. на користь потерпілого та 75 грн. 22 коп. на користь потерпілої, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження вказаних обставин матеріали кримінального провадження доказів не містять і на їх підтвердження, додатково, апелянтом доказів надано не було, а тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується апеляційних вимог представника потерпілих в частині збільшення розміру стягнення з ФОП ОСОБА_12 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 та на користь потерпілої ОСОБА_10 , то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року(з подальшими змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Так, з врахуванням наявних між ФОП ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_7 трудових відносинах, а також тих обставин, що ДТП сталася саме під час виконання останнім своїх трудових обов`язків, рішення суду про стягнення на користь потерпілих моральної шкоди саме з ФОП ОСОБА_12 узгоджується з положеннями ст.ст. 1172, 1187 ЦК України.

Проте, на думку, колегії суддів, при визначенні розміру моральної шкоди, яка мала бути стягнута з ФОП ОСОБА_12 на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які внаслідок ДТП зазнали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, суд не в повному обсязі врахував всі обставини, які б вплинути на правильність прийнятого в цій частині судового рішення та стягнув на користь потерпілих моральну шкоду в розмірі, який не в повній мірі відповідає засадам розумності та справедливості.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження медичними документами, той факт, що внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень у вигляді сполучної краніо-торако-скелетної травми, відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому лівої тім`яної та скроневої кісток з переходом на основу черепа, забою головного мозку, перелому лівої виличної кістки без зміщення, забійної рани, садна лівої скроневої ділянки, закритої травми грудної клітки, забою грудної клітки, перелому 1,2,3,4 ребер зліва, розриву ключично-акроміального зчленування зліва, рваної рани верхньої третини лівого передпліччя, у потерпілого ОСОБА_9 з`явилися захворювання нервової системи, захворювання серцево-судинної системи, больовий синдром, погіршення зору, а також, що у квітні 2018 року останній в черговий раз був госпіталізований до лікувального закладу де йому було встановлено відповідні діагнози, що його лікування до цього часу не завершене, він постійно перебуває під наглядом лікарів, не може вести активний спосіб життя і для підтримання його здоров`я хоча б в задовільному стані, постійно необхідні значні кошти.

Що стосується потерпілої ОСОБА_10 , то окрім фізичних страждань, які вона зазнала у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді забою лівого плечового суглобу, скалкового перелому середньої третини лівої ключиці без зміщення, остання поєднує з роботою постійний догляд за своїм чоловіком - ОСОБА_9 , що в свою чергу, враховуючи його стан здоров`я, змушує її страждати та викликає переживання за близьку людину, та відповідно, впливає як на її фізичний, так і на психічно-емоційний стан.

За таких обставин, враховуючи фізичні та душевні страждання потерпілих, порушення їх звичайного укладу життя, колегія суддів вважає, що у такому разі, існують підстави для збільшення розміру моральної шкоди, завданої потерпілим, яка підлягає до стягнення з ФОП ОСОБА_17 , а саме 120 000 грн на користь потерпілого, та 60 000 грн на користь потерпілої, оскільки моральна шкода саме в такому розмірі відповідає засадам розумності і справедливості.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_12 на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 229 000 грн. та на користь потерпілої 248 420 грн.28 коп., і, враховуючи матеріальний та сімейний стан ОСОБА_12 , який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно, приходить до висновку, що з останнього на користь потерпілого ОСОБА_9 необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 120000 грн., а на користь потерпілої 60000 грн., оскільки, за наявності вищезазначених обставин, моральна шкода у такому розмірі відповідає засадам розумності та справедливості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Оскільки апеляційним судом прийнято рішення про збільшення сум моральної шкоди, яка підлягає до стягненню і таке збільшення розміру стягнутої моральної шкоди жодним чином не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію, тому вирок Сумського районного суду Сумської області в частині вирішення цивільного позову підлягає зміні, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_11 частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 06 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 , в частині цивільного позову, змінити.

Збільшити суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 .

Стягнути з ФОП ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 120 000 грн.

Стягнути з ФОП ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4