Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7163/18
Провадження № 1-кп/490/761/2018
У Х В А Л А
20 вересня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

його законного представника - ОСОБА_5

його захисника - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0003210 за підозрою

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, є громадянином України, не є одруженим, дітей не має, є студентом 2 курсу Миколаївського професійного промислового ліцею, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України, -

встановив:

Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 надіслав до суду клопотання про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження про неприпустимість протиправної поведінки в зв`язку із вчиненням ним злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

2. Під час судового розгляду прокурор уточнив, що просить про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням відносно нього примусових заходів виховного характеру.

Підозрюваний, його законний представник, його захисник та потерпілий вважали заявлене прокурором клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини.

3. 11 серпня 2018 року близько 09:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Інтернет-кафе "BFG", що розташоване у будинку 13 по вулиці Нікольській у місті Миколаєві, побачив в ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Bravis Omega" (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) вартістю 3.100 грн. /надалі - телефон/, та вирішив заволодіти ним.

Реалізуючи цей намір, він, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_7 , засновані на їх знайомстві (тобто - зловживаючи його довірою), попросив в нього мобільний телефон.

ОСОБА_7 же, вважаючи з огляду на відносини між ним та ОСОБА_4 таке прохання обов`язковим для виконання, добровільно передав підозрюваному телефон.
Внаслідок цього ОСОБА_4 , заволодів телефоном, маючи на меті у момент заволодіння привласнити його та не маючи наміру його повертати.
Після цього з отриманим телефоном ОСОБА_4 відійшов від ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, телефоном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду у загальному розмірі 3.100 грн.

4. Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

5. На момент вчинення цього злочину ОСОБА_4 виповнилось 17 років та 3 місці, тобто - він не досягнув повноліття.

6. 11 серпня 2018 року злочин він вчинив вперше.

Докази, що підтверджують встановлені судом обставини.

7. Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду клопотання свою вину у вчиненні злочину за вказаних обставин підвередив у повному обсязі, зазначивши, що про вчинене шкодує.
При цьому він пояснив, що вчинив злочин, оскільки йому необхідні були гроші для того, щоб віддати борг.
При цьому попросити гроші в мами не міг, адже на той час її не було в місті Миколаєві, а в бабусі із дідусем - не міг, бо соромився.

8. Потерпілий у суді зазначав, що 11 серпня 2018 року зранку прийшов до Інтернет-кафе "BFG" та приймав зміну. В той час в приміщенні кафе перебував інший адміністратор, який здавав йому зміну, а такого ОСОБА_4 , якого він знав наочно.

Через деякий час ОСОБА_10 попросив в нього мобільний телефон, приводів відмовити у такому він не мав, оскільки довіряв ОСОБА_11 .

Після того ОСОБА_12 відійшов, а він / ОСОБА_7 / від нього відволікся.

Потім до нього підійшов інший адміністратор та сказав, що ОСОБА_4 пішов та уніс з собою його /потерпілого/ мобільний телефон.

Він спробував наздогнати ОСОБА_11 , але зробити це не зміг.

Тоді він вимушений був звернутись до правоохоронних органів.

9. Вказані потерпілим та обвинуваченим обставини підтверджуються й відомостями, що містяться у протоколі огляду предмету - оптичного носія DVD-R диску із відеозаписом, зробленому за допомогою камер відеоспостереження.

Наведені вище докази узгоджуються поміж собою та у сукупності утворюють цілісну картину подій, у якій кожна послідуюча дія природно випливає з попередньої та тягне наступну.
Доказів же на спростування відомостей, що містяться у цих доказах, матеріали справи не містять.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає обставини вчинення злочину доведеними.

10. Той факт, що ОСОБА_4 вчинив злочин вперше підтверджується довідкою № 12-17082018/48001.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

11. Відповідно до частини 1 статті 97 Кримінального Кодексу України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

12. Пункт 1 частини 2 статті 105 Кримінального Кодексу України передбачає застосування такого примусового заходу виховного характеру, як застереження.

13. Санкція частини 1 статті 190 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років.

14. Відповідно до частини 2 статті 12 Кримінального Кодексу України злочин, передбачений частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України, є злочином невеликої тяжкості.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

15. Наведені вище приписи діючого законодавства доводять, що для звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру необхідна наявність таких умов:

1)вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості;

2)вчинення злочину вперше;

3)можливість виправлення неповнолітнього без застосування покарання.

16. Наведені вище фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення доводять, що в цьому випадку ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості.

17. Про можливість його виправлення без застосування покарання свідчать:

-характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину;
-його ставлення до скоєного, яке полягає у тому, що у вчиненні злочину він розкаюється, про вчинене шкодує, вчиненого соромиться;

-відомості про його особу, а саме - те, що він має постійне місце проживання, навчається, за місцем навчання негативної характеристики не має, перебуває під наглядом бабусі та дідуся, які забезпечують його усім необхідним;

-встановленими судом передумовами вчинення злочину, які полягають у тому, що він в момент вчинення злочину фактично залишився без батьківського піклування, не міг розраховувати на допомогу матері, яка потребувала лікування

Наведене у сукупності доводить, що ОСОБА_4 вчинив злочин внаслідок випадкового збігу обставин, через що наразі не потребує застосування покарання

За такого суд вважає заявлене клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.
На підставі статті 98 Кримінального Кодексу України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Зробити ОСОБА_4 застереження про неприпустимість вчинення злочинів або інших порушень громадського порядку.

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту її проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_13 =