Справа №613/589/17 Провадження № 1-кп/613/24/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальні провадження №0000311 від 12 травня 2017 року, № 0000688 від 06 жовтня 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта базова загально-середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30 січня 2004 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

23 лютого 2005 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

11 листопада 2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходяться обвинувальні акти по кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ст. 395 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки стосовно обвинуваченого обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої закінчується 19 травня 2018 року. Враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та його продовження, наявні і на даний час, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду; може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх свідчень наданих на стадії досудового розслідування та уникнення кримінальної відповідальності; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, знаходився під адміністративним наглядом; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора, захисник просив змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при розгляді клопотання прокурора покладались на думку суду.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до слідуючого:
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року було продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 травня 2018 року.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду; спробам незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Будь-яких даних про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи, що на даний час суд продовжує розгляд кримінального провадження, судом не допитані свідки, не досліджені матеріали кримінальних проваджень, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці.
Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити до 13 липня 2018 року включно, з подальшим його утриманням в Харківській установі виконання покарань (№ 27).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя