Провадження № 1-кп/537/152/2018
Справа № 537/1825/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області матеріали кримінального провадження № №0000635 по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Кременчук Полтавської області, з спеціальною середньою освітою, працюючого на посаді слюсаря ТОВ «ЮРОМАШ», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, відповідно до вимог статті 89 КК України раніше не судимого,проживаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263, частиною 4 статті 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На прикінці серпня 2017 року, точні дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходячись у відділенні компанії ТОВ «Нова Пошта» в м. Кременчуці Полтавської області, придбав кастет з невстановленого джерела за допомогою мережі Інтернет на сайті «ОЛХ», та з того часу реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на носіння кастетів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, носив його з собою без передбаченого законом дозволу в якості брелока.

Близько 16 години 25 хвилин

03 квітня 2018 року в м. Кременчуці Полтавської області біля будинку 35 по вул. Шевченка працівниками УПП у м. Кременчуці ДПП України, які здійснювали патрулювання у складі екіпажу «Залік-105», у ОСОБА_4 виявлено та вилучено вказаний предмет зовні схожий на кастет, який він носив з собою без передбаченого законом дозволу.

Згідно із висновком криміналістичної експертизи №292/Кр від 17.04.2018, вилучений у ОСОБА_4 та наданий на дослідження предмет відноситься до категорії холодної зброї, являється неклинковою, холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом.

Продовжуючи злочину діяльність, на початку березня 2018 ОСОБА_4 з метою подальшого використання завідомо підробленого документа, за допомогою мережі Інтернет з невстановленого джерела придбав документ, передбачений ч. 2 розділу «Загальні положення» «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 (далі Положення), що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, у порушення порядку, передбаченого розділом «Видача і обмін посвідчення водія» Положення, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане центром №5341 від 24.01.2018 на ім`я « ОСОБА_4 », що містить завідомо неправдиві відомості, оскільки згідно із автоматизованими обліками територіального сервісного центру №5341 регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області та територіального сервісного центру №6341 регіонального сервісного центру МВС в Харківській області ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 не видавалось.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність свого діяння, можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 09 квітня 2018 року близько 06 години 20 хвилин використав посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане центром №5341 від 24.01.2018 на ім`я « ОСОБА_4 », що містить завідомо неправдиві відомості та отримане в порушення порядку, передбаченого розділом «Видача і обмін посвідчення водія» Положення, шляхом пред`явлення інспектору УПП у м. Кременчуці ДПП України для підтвердження його права на керування транспортним засобом мопедом VIPER EX 50 QT-16 державний номерний знак НОМЕР_2 , ознайомивши інспектора із його змістом.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями що виразилися у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 263 КК України та по епізоду використання завідомо підробленого документу вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 4 статті 358 КК України, а саме використанні завідомо підробленого документу.

23 квітня 2018 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 263, частини 4 статті 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме за ч.2 ст.263 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за сукупністю злочинів, згідно із ч.1 ст.70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника підтвердив суду, що угода про винуватість укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про винуватість від 23 квітня 2018 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактичні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень викладених у даному вироку суду не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні лочинів, передбачених частиною 2 статті 263 КК України, частиною 4 статті 358 КК України, які відповідно до вимог статті 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінально-процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23 квітня 2018 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 263, частиною 4 статті 358 КК України та призначити покарання за частиною 2 статті 263 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за частиною 4 статті 358 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Підстави для обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 відсутні.

Речові докази водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 повернути власнику; кастет знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1716 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1