Справа № 703/3913/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , особи, у якої вилучено майно ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в м. Сміла Черкаської області клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001973 від 26 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме на: грошові кошти в сумі 1725 гривень; мобільний телефон «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім -картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , які знаходяться у користуванні (володінні) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися будь-яким чином та використовувати їх.

Клопотання обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2018 року близько 13 години 50 хвилин працівниками поліції Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області по вул. Захисників України в м. Сміла Черкаської області у ОСОБА_4 виявлено та вилучено чотири згортки, в яких знаходилася речовина білого кольору, яку останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

За даним фактом Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001973 від 26 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що під час огляду місця події, а саме біля будинку №8 по вул. Захисників України в м. Сміла Черкаської області, у ОСОБА_4 , окрім чотирьох згортків, в яких знаходилася речовина білого кольору, було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 1725 гривень; мобільний телефон «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучені речі являються предметом скоєння кримінального правопорушення, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено достатньо підстав вважати, що мобільний телефон «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 використовувалися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а вилучені грошові кошти в сумі 1725 гривень використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, в зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав. Також зазначив, що зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами, в зв`язку з чим надав слідчому судді для приєднання до матеріалів клопотання відповідну постанову та інші документи, які, на його думку, вказують на те, що зазначене у клопотанні майно являється речовими доказами у кримінальному провадженні.

Особа, у користуванні якої знаходиться зазначене у клопотанні майно, ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував та зазначив, що перелічені у клопотанні речі є його особистою власністю та жодного відношення до кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють, не мають. Просив відмовити слідчому у задоволенні клопотання. Також просив врахувати, що кошти, які в нього були вилучені, йому необхідні для погашення кредитної заборгованості, а мобільний телефон необхідний йому для підтримання спілкування зі своїми родичами. Номер телефону особи, в якої він придбав наркотичний засіб, у вилученому в нього мобільному телефоні не записаний. Разом з тим, вказав, що наркотичний засіб придбав на прохання свого знайомого, який попередньо телефонував йому на мобільний телефон, який був у нього вилучений 25 жовтня 2018 року.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого та позицію особи, у користуванні якої знаходиться зазначене у клопотанні майно, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку:

У відповідності до витягу з ЄРДР кримінальне провадження №0001973 від 25 жовтня 2018 року відкрите за фабулою, зазначеною слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у клопотанні.

Відповідно до рапорту помічника інспектора ГРПП №3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 25 жовтня 2018 року, останній доповів т.в.о. начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про те, що 25 жовтня 2018 року надійшло повідомлення зі служби 102, що в цей день о 13 годині 40 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває підозріла особа в стані алкогольного сп`яніння. Потрібний наряд поліції. На місце події направлено слідчо-оперативну групу.

Згідно ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 25 жовтня 2018 року, слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в період часу з 13 години 50 хвилин по 14 годину 29 хвилин, проведено огляд місця події, а саме: території біля будинку АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду місця події у особа, яка назвалася ОСОБА_4 , повідомила про наявність у нього заборонених речей, а саме: речовини амфетамін. В результаті поверхневого огляду у вищевказаної особи було виявлено чотири згортки з фольги срібного кольору, при розгортанні яких виявлено порошкоподібну речовину білого кольору. Вказані згортки з фольги вилучено та поміщено до сейф-пакету №7006379. Також під час огляду виявлено грошові кошти в сумі 1725 гривень, мобільний телефон «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , які вилучено та поміщено до сейф-пакету №7006380.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, з клопотання про накладення арешту на майно неможливо зробити висновок, яку мету слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 переслідує, звернувшись з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 1725 гривень та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , оскільки посилань на мету арешту майна, яка передбачена в ч.2 ст.170 КПК України, клопотання слідчого не містить.

Також, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, матеріали клопотання доказів, що виявлені під час огляду місця події 25 жовтня 2018 року у ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1725 гривень та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не містять, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що останні речовими доказами не являються та жодного значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні не мають.

Сам по собі факт визнання слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 зазначеного у клопотанні майна речовими доказами, не являється безумовною підставою і не є достатнім доказом для накладення арешту на майно, яке було вилучено у ОСОБА_4 , а саме: на грошові кошти в сумі 1725 гривень та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

При цьому, як вбачається з постанови слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 від 29 жовтня 2018 року про визнання грошових коштів в сумі 1725 гривень та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 речовими доказами, жодного обґрунтування щодо приналежності вказаного майна до речових доказів не зазначено, слідчий керується лише своїми міркуваннями та припущеннями.

Інші документи, які долучені слідчим до клопотання про накладення арешту на майно та надані під час судового засідання, як окремо один від одного, так і всі разом у сукупності не доводять, що зазначені у клопотанні грошові кошти в сумі 1725 гривень та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 являються речовими доказами у кримінальному провадженні №0001973 від 25 жовтня 2018 року.

Крім того, слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 надав слідчому судді пояснення ОСОБА_4 , які, на його думку, вказують на те, що зазначене в клопотанні майно являється речовим доказом.

Відповідно до ч.8 ст.95 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб, за їх згодою, пояснення, які не є джерелом доказів.

Таким чином, оскільки пояснення ОСОБА_4 , відповідно до чинного законодавства України не є джерелом доказів, в зв`язку з чим не можуть бути прийняті слідчим суддею як доказ того, що зазначені в клопотанні слідчого грошові кошти в сумі 1725 гривень та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , являється речовими доказами у кримінальному провадженні №0001973 від 25 жовтня 2018 року.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Також, слідчим під час судового розгляду не доведено, що виявлені під час огляду місця події 25 жовтня 2018 року грошові кошти в сумі 1725 гривень та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , підлягають спеціальній конфіскації, конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, як зазначив під час судового розгляду ОСОБА_4 25 жовтня 2018 року йому на мобільний телефон, який в подальшому був вилучений працівниками поліції, телефонував його знайомий, який просив надати номер телефону особи, яка збуває наркотичні засоби, однак в зв`язку з відсутністю в телефонній книзі ОСОБА_11 вказаного номеру, знайомий попросив останнього придбати йому наркотичний засіб.

Належність вилученого під час огляду місця події 25 жовтня 2018 року у ОСОБА_4 мобільного телефону «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 , підтверджується показами останнього наданими під час судового засідання, а також наданою слідчим під час судового розгляду копією документів на вищевказаний телефон.

Враховуючи вищевказані покази ОСОБА_4 , який являється власником мобільного телефону «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 , а саме: що на вказаний телефон телефонував його знайомий, який просив надати йому номер телефону особи, яка збуває наркотичні засоби, чи придбати йому наркотичний засіб, слідчий суддя вважає, що вищевказаний телефон та сім картка містять інформацію, яка має істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а саме: вхідні та вихідні дзвінки та номер телефону знайомого, на прохання якого ОСОБА_4 купував наркотичний засіб, в зв`язку з чим вказане майно являється речовим доказом у кримінальному провадженні №0001973 від 25 жовтня 2018 року та в разі їх повернення ОСОБА_4 вищевказана інформація може бути знищена.

В рішенні ЄСПЛ по справі «Ісмаілов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, судом наголошується, що при вирішенні питання про арешт майна необхідно дотримуватися ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена вцілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року).

Згідно ст. 16 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В ст. 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 не доведена необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, а саме: на грошові кошти в сумі 1725 гривень та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , в зв`язку з чим у задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити.

Разом з тим, на думку слідчого судді, враховуючи вищевказані обставини, клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в частині накладення арешту на мобільний телефон «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 , є обґрунтованим, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «Sony», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 , який був вилучений під час огляду місця події 25 жовтня 2018 року у ОСОБА_4 , який є його власністю, заборонивши останньому будь-яким чином розпоряджатися ними та використовувати їх.

У задоволенні інших вимог зазначених у клопотанні слідчого відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення, однак, може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1