Справа № 640/4300/13-к
н/п 1-кс/640/7957/18
"08" серпня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт мисливської рушниці «ИЖ-27ЕМ» калібру 12 мм., заводський номер « НОМЕР_1 », яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .
На обґрунтування клопотання зазначає, зокрема, що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, 13.04.2018 слідчим суддею накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку, в тому числі на мисливську рушницю «ИЖ-27ЕМ» калібру 12мм., заводський номер « НОМЕР_1 », яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 . В ході подальшого розслідування злочину встановлено та підтверджено, в тому числі експертним шляхом, що вилучена рушниця ОСОБА_3 придбана ним законним шляхом та жодних протиправних дій за допомогою даної зброї не вчинялось, будь-які неправомірні зміни конструкції або інші маніпуляції з рушницею не проводилися. Право на носіння та зберігання зброї підтверджується відповідним дозволом, який надано ОСОБА_3 органу досудового розслідування. Фактично ОСОБА_3 надав дану зброю ОСОБА_5 для проведення її чистки. За наведених обставин вважає встановленим, що на даний час відсутня необхідність подальшого арешту вказаної рушниці, оскільи дане майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні, не зберегло на собі сліди злочину та не є предметом будь-якого злочину.
В судове засідання представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 08.08.2018 надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_4 , в якому він просить провести судове засідання за його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 39).
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, матеріали справи № 640/4300/13-к н/п 1-кс/640/3586/18 за клопотанням про арешт майна, приходить до наступного.
Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2018 надано дозвіл на проведення обшуків: домоволодіння (житлових та нежитлових будівель, які знаходяться на території домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 ; житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 (а.с. 163, 164 справи № 640/4300/13-к н/п 1-кс/640/3586/18).
14.03.2018 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2018: за адресою: АДРЕСА_2 , з 13.29 год. до 16.07 год.; за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.03 год. до 13.01 год., проведено обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 14.03.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 18-19, 21-23 справи № 640/4300/13-к н/п 1-кс/640/3586/18).
11.04.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу 04/2/3 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у тому числі, на одну мисливську рушницю «ИЖ-27ЕМ», калібру 12 мм, заводський номер « НОМЕР_1 », у чохлі, яка належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 ) (а.с. 2-8 справи № 640/4300/13-к н/п 1-кс/640/3586/18).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2018 вказане клопотання слідчого про арешт майна задоволено; накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі на одну мисливську рушницю «ИЖ-27ЕМ», калібру 12 мм, заводський номер « НОМЕР_1 », у чохлі до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку; визначено місцем зберігання арештованого майна у порядку, передбаченому Постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, а саме у камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14 (а.с. 166-170 справи № 640/4300/13-к н/п 1-кс/640/3586/18).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2018 про арешт майна, слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність арешту майна, зазначав, що стороною обвинувачення було доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно мало значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно було доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідало критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому могло перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на той час виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йшлося в клопотанні слідчого, прокурора, було доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах (а.с. 166-170 справи № 640/4300/13-к н/п 1-кс/640/3586/18).
Тобто, захід забезпечення у вигляді арешту майна було вжито виключно з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності доведених на час накладення арешту ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно Витягу з кримінального провадження № 0000303 від 29.11.2012, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема, слідчим ОСОБА_7 , та процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює, у тому числі, прокурор ОСОБА_8 (а.с. 25-33)
Згідно заяви слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 та заяви прокурора відділу 04/2/3 прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 01.08.2018 відповідно, за результатами проведених криміналістичних експертиз та слідчих (розшукових) дій встановлено, що у подальшому арешті майна ОСОБА_3 - мисливської рушниці «ИЖ27ЕМ» заводський номер НОМЕР_1 , не має необхідності, вищевказана мисливська рушниця не відповідає вимогам ст. 98 КПК України про визнання її речовим доказом (а.с. 23, 24).
Отже, арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення доказової бази у даному кримінальному провадженні, яка на теперішній час, як встановлено вище, досягнута.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для інших осіб, в даному випадку для власника майна ОСОБА_3 , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з вказаної рушниці. За встановлених обставин, враховуючи позицію слідчого та прокурора щодо відсутності потреби в подальшому зберіганні заходу забезпечення, скасування арешту з вказаного майна не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.
Таким чином, наявні правові підстави до задоволення клопотання заявника та скасування арешту з вказаного майна.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати арешт з однієї мисливської рушниці «ИЖ-27ЕМ», калібру 12 мм, заводський номер « НОМЕР_1 », у чохлі, що належить ОСОБА_3 , вилученої в ході проведення обшуку у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2018 по справі № 640/4300/13-к н/п 1-кс/640/3586/18.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1