Справа №:755/9970/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000039 від 30 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України,
в с т а н о в и в:
старший слідчий з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України за адресою: м. Київ, Львівська пл., 8 підприємства: ТОВ «Сайтом торг», ТОВ «Агро потенціал», ТОВ «Сан лайн плюс», шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом із тим, як вбачається з ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися лише прокурор.
Так, у даному кримінальному провадженні №0000039 від 30 травня 2018 жодній особі не повідомлено про підозру, тобто порушується питання про накладення арешту на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України за адресою: м. Київ, Львівська пл., 8 підприємства: ТОВ «Сайтом торг», ТОВ «Агро потенціал», ТОВ «Сан лайн плюс» на які вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зі змісту клопотання випливає, що вказані юридичні особи є третіми особами у розумінні ст.64-2 КПК України.
Разом із тим питання про арешт майна третьої особи ініційоване слідчим, а не прокурором.
Окрім того, у клопотанні не вказані конкретні суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по кожному із суб`єктів господарювання.
Крім того, суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по своїй суті не є майном у розумінні ч. 10 ст.170 КПК України.
Слід зазначити й про те, що мотив арешту зазначений у клопотанні не ґрунтується на положеннях КПК України, з урахуванням того, що не доведено, які саме збитки завдані державі та ким саме, при цьому, жодній особі не повідомлено про підозру та по справі не заявлені цивільні позови.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи те, що клопотання слідчого про арешт майна подано з порушенням вимог ст. 171 КПК України, тому слідчий суддя вважає за необхідне повернути прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, ст. 175, ст. 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання старшого слідчого з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000039 від 30 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України - повернути прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1