Справа № 570/1356/18
номер провадження 1-кп/570/202/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000046 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, командира бойової машини - командира відділення 6 гірсько-піхотної роти 2 гірсько-піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), молодшого сержанта, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира бойової машини - командира відділення 6 гірсько-піхотної роти 2 гірсько-піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування частини, 16 травня 2017 року близько 15 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), що тимчасово дислокувалася для проходження бойового злагодження на НОМЕР_3 загальновійськовому полігоні, що в АДРЕСА_3 .
23 березня 2018 року близько 11 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_4 самостійно повернувся на військову службу шляхом з`явлення до військової прокуратури Рівненського гарнізону ( АДРЕСА_4 ), а вільний від військової служби час у період з 16 травня 2017 року 15 год. 00 хв. по 23 березня 2018 року 11 год. 00 хв. проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю та дав в суді детальні показання стосовно вчинення ним злочину, вказав, що дійсно він 16 травня 2017 року близько 15 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалась в АДРЕСА_3 та відправився до місця свого проживання. 23 березня 2018 року він добровільно з`явився до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнає повністю .
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини, сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім роз`яснено , що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку .
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, є учасником бойових дій. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства однак в умовах повного контролю з боку уповноваженого органу з питань пробації за міцем проживання засудженого.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349 , 373, 374 КПК України , суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавленння волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обовязки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1