Провадження № 11-кп/792/473/18
Справа № 688/3010/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2018 м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з державною установою «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гальчинці, Теофіпольського району, Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.12.2014 року вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на засудженого ОСОБА_7 не розповсюджуються приписи ст. 1 та ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він не належить до певної категорії осіб та засуджений за один із злочинів, який є тяжким.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник адвокат засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та застосувати до ОСОБА_7 амністію, звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року, на підставі статті 3 Закону України «Про амністію у 2016 році». Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 3 грудня 2014 року виконувати самостійно.

Ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб (ст. 85 КК України).
Згідно з ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Проте, амністія не поширюється на усіх без винятку засуджених. Закон встановлює перелік осіб, амністія до яких не застосовується.
Згідно з ст. 1 «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи осіб, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та аналогічних законів інших держав колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно з ст. 4 зазначеного Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у ст. 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 3 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Окрім того, ОСОБА_7 вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначено шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Теофіпольського районного суду від 3 грудня 2014 року та остаточно визначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі.

Один із вказаних злочинів, за яким засуджено ОСОБА_7 , в силу ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до довідок ДУ «Шепетівська виправна колонія (98)» станом на 7 вересня 2017 року невідбута частина покарання ОСОБА_7 становить 2 роки 5 місяців 26 днів, тобто він відбув 1/4 частини строку покарання.
Оскільки ОСОБА_7 станом на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22 грудня 2016 року, а саме: станом на 7 вересня 2017 року, відбув 1/4 частину строку покарання, однак, засуджений за один із злочинів, який є тяжким, останній не може бути звільнений від відбування покарання на підставі вказаного Закону.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22 грудня 2016 року немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що до ОСОБА_7 слід застосувати амністію незалежно від того, що перший злочин, за яким його засуджено, є тяжким, оскільки така повинна застосовуватись до особи, а не до покарання, як зазначено в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, в даному конкретному випадку у ОСОБА_7 відсутні обставини, передбачені п.п. а-є ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б давали можливість застосувати до нього судом амністію як до певної категорії особи.

За вказаних обставин, закон може бути застосований лише до покарання, а не до особи.

Отже, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Головуюча: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2