Справа № 214/4674/16-к
1-кп/214/115/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001724, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2016 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, працює: КЗРК шахта «Родіна» заступником головного механіка, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2003 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
17.06.2016 приблизно о 15-30, ОСОБА_4 , знаходячись на зупинці громадського транспорту за вимогою, на проїжджій частині дороги, неподалік від будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, після словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , який відбувся в салоні маршрутного таксі №314, що прямувало у напрямку м-ну Гірницький в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, керуючись умислом на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , навмисно завдав останній не менше двох ударів своєю рукою в область обличчя з правої сторони, в результаті чого потерпіла впала на ліктьовий суглоб лівої руки. Тим самим ОСОБА_4 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя та лівого ліктьового суглоба, садна лівого ліктьового суглоба, які згідно з висновків судово-медичної експертизи №1330 від 15.07.2016, відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі положень ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, цивільний позов потерпілої просив залишити без розгляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив суд закрити кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку із закінченням строків давності. Пояснив, що він розуміє, що закриття кримінального провадження із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою.
Вислухавши клопотання прокурора, пояснення обвинуваченого, щодо якого вирішується питання про звільнення від кримінальної відповідальності, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.
Положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Так ст. 49 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.49 КК України, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки.
Згідно з ч.2 ст.12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.
Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт та виправних робіт, тобто більш м`які покарання, ніж позбавлення волі, у зв`язку з чим злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Так, судом встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 скоєний ним 17.06.2016, отже, після вчинення цього злочину до дати вирішення питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, минуло більше двох років, у зв`язку з чим обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в повному обсязі розуміючи наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючою підставою.
Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений не ухилявся від кримінальної відповідальності та не вчинив будь-якого іншого злочину, що дає суду підстави дійти висновку, що строки давності в період з 17.06.2016 до 21.06.2018 (час вирішення клопотання), який складає більше 2 років, не переривалися.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченого необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.
Також, в ході судового розгляду потерпілою ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь завданої матеріальної шкоди у розмірі 988,14 грн. та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 16000 грн. (том 1 а.п.18-26).
При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.
Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги потерпілої можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_4 закрито з нереабілітуючих підстав, потерпіла має право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що є всі підстави, передбачені ст.49 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з закриттям кримінального провадження.
Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 286, 288, 350, 369-372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1