печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В:

25.05.2018 Слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000804, внесеному 20.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує тим, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, маючи у своєму віданні чуже майно, умисно, з корисливих мотивів вчинив привласнення та в подальшому розтрату, майна, яке йому передано на відповідальне зберігання, а саме труб МНЗ сплав 5-1 вагою 91 806 кг. на загальну суму 5 857 222,8 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

Обґрунтовуючи внесене клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, передбаченого п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід неможливо обрати.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 24.05.2018 о 17-10 год.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просив задовольнити, зазначивши, що обрання іншого запобіжного заходу не передбачено.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що підозра є не обґрунтованою, а відтак підстави, з якими кримінальне процесуальне законодавство передбачає застосування запобіжного заходу, відсутні.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши заперечення підозрюваного та його захисників, надходжу до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, маючи у своєму віданні чуже майно, умисно, з корисливих мотивів вчинив привласнення та в подальшому розтрату, майна, яке йому передано на відповідальне зберігання, а саме труб МНЗ сплав 5-1 вагою 91 806 кг. на загальну суму 5 857 222,8 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

Так, 18.05.2016 в рамках кримінального провадження № 0000029 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.02.2016 (за ч. 4 ст. 191 та ч. 4 ст. 364 КК України) на складі ТОВ «Контракт-кабель» співробітниками Головного управління Національної поліції України у Київській області під час обшуку вилучено 137 865 кг мідно-нікелево-залізних (МНЗ) труб сплав 5-1.

Цього ж дня, маючи на меті подальше привласнення та розтрату труб МНЗ сплав 5-1, ОСОБА_6 , використовуючи знайомство свого товариша ОСОБА_8 із власником складської території ОСОБА_10 , домовився з останнім про тимчасове зберігання зазначених труб та повідомив співробітникам Національної поліції України про наявність у нього складу придатного для їх зберігання.

19.05.2016 вказані труби МНЗ сплав 5-1 передані для тимчасового відповідального зберігання ОСОБА_6 , де вони зберігалися на території ВК «Фірма «Агробудпостач» за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Кірова 144.

Факт передачі на відповідальне зберігання труб вагою 137 865 кг., засвідчено актом прийому-передачі матеріальних цінностей та розпискою ОСОБА_6 , де зазначено предмет передачі, місце та умови виконання зберігання труб, а також те, що ОСОБА_6 попереджений про кримінальну відповідальність за привласнення та розтрату ввіреного йому майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення та розтрату ввіреного майна, ОСОБА_6 27.05.2016 вивіз вказані труби МНЗ сплав 5-1, з території ВК «Фірма «Агробудпостач» до адреси: Чернігівська область, м. Прилуки,: вул. Юрія Коптєва, 59.

Окрім того, 27.05.2016 вивозячи труби МНЗ сплав 5-1 з території ВК «Фірма «Агробудпостач», ОСОБА_6 надав вказівку одному із водіїв їхати за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Кірова, 2-В (місце знаходження ТОВ «Смесьмет»), де в подальшому в присутності ОСОБА_6 було відвантажено близько 2-3 зв`язки з трубами МНЗ сплав 5-1.

Надалі, ОСОБА_6 усвідомлюючи про настання відповідальності, з метою прикриття своїх злочинних дій, знову завіз труби МНЗ сплав 5-1 на територію ВК «Фірма «Агробудпостач», але вже у кількості близько 40 тонн.

Після чого ОСОБА_6 спільно з невстановленими особами частину труб реалізував в адресу «Siegfried Jacob Metallwerke GmbH&Co.KG», (Jacobstrasse, 41-45, 58256 Ennepetal, Germany), а іншу частину реалізував невстановленим особам на території України.

09.08.2016 на території ВК «Фірма «Агробудпостач» проведено обстеження вилучених труб МНЗ сплав 5-1, в ході якого виявлено нестачу труб вагою 91 806 кг. на загальну вартість 5 857 222,8 грн.

09.09.2016 у рамках кримінального провадження № 0000804, проведено обшук за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Кірова, 144 (територія ВК «Фірма «Агробудпостач») під час якого виявлено лише 41 610 кг. труб МНЗ сплав 5-1, із 137 865 кг. вилучених 18.05.2016 у рамках кримінального провадження № 0000029.

04.03.2017 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у спосіб передбачений КПК України.

17.03.2017 ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_6 , своїми умисними діями вчинив привласнення та розтрату майна яке було йому ввірене, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 191 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протокол обшуку від 18.05.2016; акт приймання-передачі труб МНЗ сплав 5-1; розписка ОСОБА_6 ; протокол обшуку від 09.09.2016; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол обшуку від 15.03.2016; іншими матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється або вчинити нові, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, маючи у своєму віданні чуже майно, умисно, з корисливих мотивів вчинив привласнення та в подальшому розтрату, майна, яке йому передано на відповідальне зберігання, а саме труб МНЗ сплав 5-1 вагою 91 806 кг. на загальну суму 5 857 222,8 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

Також, стороною обвинувачення доведено наявність ризику, передбачені п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_6 окрім іншого підозрюється у вчиненні дій, які полягають в привласненні, розтраті майна або заволодінням шляхом зловживання службовим становищем, тобто кримінального правопорушення, що передбачено ч. 5 ст. 191 КК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигалівці, Барського р-ну., Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000804 від 20.08.2016.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: