В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/667/18

Провадження № 1-кп/348/218/18

13 червня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

представника Надвірнянського МРВ з питань пробації: ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП України в

Івано-Франківській області: ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей Надвірнянської РДА - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000102 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Ділове, Рахівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , студента 2 курсу Надвірнянського коледжу НТУ, з базовою загальною середньою освітою, проживає в родині з обома батьками, на обліку в службі в справах дітей Надвірнянської РДА, Рахівської РДА та секторах ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області і Рахівського ВП ГУНП України в Закарпатській області не перебував, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

16 лютого 2018 року з 09:00 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 проходив військово-лікарську комісію спільно з іншими однолітками у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться у АДРЕСА_2 . Приблизно о 11:00 год. ОСОБА_6 , закінчивши медичний огляд, зайшов до роздягальні в приміщенні Надвірнянського РВК, де виявив в середині свого правого кросівка мобільний телефон марки «MEIZU M710H», чорного кольору. У цей час у нього виник умисел викрасти даний телефон. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, неповнолітній ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, безпосередньо спрямованим на вчинення крадіжки, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій і свідомо бажаючи настання їх шкідливих наслідків, вийняв із свого правого кросівка мобільний телефон марки «MEIZU M710H», вартість якого згідно висновку експерта № 4.3-130/18 від 21.03.2018 становить 1 800,00 грн., у полімерному чохлі вартістю 200 гривень, із сім-картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн., ТОВ «Лайфселл» вартістю 25 грн., що належали неповнолітньому ОСОБА_4 , і який в подальшому заховав у кишеню своєї куртки та вийшов з приміщення Надвірнянського РВК, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 збитків на загальну суму 2050 грн. Після вчинення крадіжки неповнолітній ОСОБА_6 залишив місце злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав показання про те, що він сам разом із своїми батьками проживає в с.Ділове Рахівського району, Закарпатської області. Батько перебуває за межами України на заробітках, так як утримує сім"ю, мати також періодично на невеликий проміжок часу їздить за кордон на тимчасові заробітки. Матеріальні умови їх сім"ї є добрими, батьки дають йому періодично грошові кошти на поточні потреби. Коли батьки обоє відсутні, його вихованням займається бабуся ОСОБА_7 . На даний час він навчається в Надвірнянському коледжі і проживає в гуртожитку в АДРЕСА_3 .

Стосовно події 16 лютого 2018 року пояснив наступне. Того дня приблизно з 09.00 год. він проходив військово-лікарську комісію спільно з іншими однолітками у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у АДРЕСА_2 . Вони всі роздягалися в одній з кімнат райвійськкомату, де речі розкладували по лавках, кріслах, вішаках. Практично більша частина їх одягу знаходилася в одному місці. Після проходження медичного огляду, він зайшов до роздягальні, одягнувся, взяв в руки свої кросівки і тоді побачив, що в середині його правого кросівка знаходиться мобільний телефон марки «MEIZU M710H» чорного кольору. Він зрозумів, що даний телефон міг випасти з чиїх-небудь куртки чи штанів, які були гамузом накидані і вже частково розкидані, так як ті, хто вже пройшов комісію, шукали та одягали свої речі. Тоді в нього виник намір його привласнити, тобто фактично викрасти, так як даний телефон був кращий за його. Оскільки поблизу нікого не було, він таємно поклав телефон собі в кишеню, а в подальшому витягнув з нього сім-картки оператора мобільного зв"язку. Даним телефоном він деякий час користувався. Про те, що мобільний телефон належав потерпілому ОСОБА_4 , він не знав. Вже в ході досудового слідства він в приміщенні поліції добровільно повернув викрадений телефон матері потерпілого. Просить вибачення за скоєне, розуміє, що його дії були протиправними, за свій вчинок йому соромно, запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати, протиправність своєї поведінки усвідомив.

Окрім визнання вини неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини у вчиненому, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України.
Так допитаний в якості потерпілого в судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що він навчається в Надвірнянському коледжі НТУ, однак з обвинуваченим до цього часу знайомий не був, так як вони вчаться на різні спеціальності. Батьки в 2017 році йому придбали мобільний телефонмарки «MEIZU M710H» чорного кольору, яким він постійно користувався. 16 лютого 2018 року він разом з іншими хлопцями проходив медичну комісію в Надвірнянському райвійськкоматі. Коли роздягався, телефон положив в кишенюсвоїх штанів. Після завершення медогляду він повернувся в роздягальню та виявив відсутність свого мобільного телефону. Про те, що сталося, він того ж дня вдома розповів своїй мамі, яка намагалася зателефонувати на його мобільний номер, однак телефон був поза зоною досяжності. На даний час викрадений телефон йому повернуто, він претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає і не настоює на суворій мірі покарання.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердила, що в листопаді 2017 року вони з чоловіком купили сину ОСОБА_13 новий мобільний телефон марки «MEIZU M710H» чорного кольору, заплативши за нього більше 2500 грн. Її син навчається в Надвірнянському коледжі і в лютому 2018 року проходив медичну комісію в райвійськкоматі в м.Надвірна. Того дня їй повідомили, що, коли син перебував на медкомісії, в нього в роздягальні пропав мобільний телефон. Вона тоді зі свого мобільного почала набирати номер мобільного свого сина, однак його телефон був виключений. Наступного дня вона звернулася із заявою в Надвірнянський відділ поліції про крадіжку мобільного телефону її сина. В подальшому вже в ході досудового розслідування їй повідомили, що виявлений викрадений мобільний телефон, який в поліції віддав обвинувачений і який надали їй для впізнання серед інших мобільних телефонів. На даний час вона жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, бажає, щоб обвинувачений добре усвідомив свої дії, а тому відносно міри покарання покладається на розсуд суду.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 охарактеризувала свого внука з позитивної сторони. Пояснила, що ОСОБА_6 виховується в благополучній сім"ї, його батьки працюють на заробітках на кордоном, сім"я ні в чому не нуждається. Внук має все необхідне для прожиття, батьки окрім всього, надають йому невеликі кошти на власні потреби. Внук навчався у школі, завжди був ініціативний, зауважень з боку вчителів щодо його поведінки не було. Так само не було з нього зауважень зі сторони викладачів Надвірнянського коледжу. Їй не було відомо про випадки, коли внук міг брати чужі речі. Вона вважає, що той більше не вчинить жодних злочинів, так як усвідомив вчинене. Просить вибачення за внука і просить суворо його не карати і звільнити від призначеного покарання.

Представники служби у справах дітей Надвірнянської РДА та сектору ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП пояснили суду, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 розкаюється у скоєному, на обліку у їх службах не перебував, так само і не перебував на обліку в службах по місцю свого проживання в Закарпатській області. Виховувався неповнолітній у повній, благополучній сім"ї. Вважають, що до обвинуваченого слід застосувати мінімально можливе покарання, а також звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 105 КК України, застосувавши до нього заходи виховного характеру.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.02.2018 року, згідно якого прийнято заяву від ОСОБА_5 , мешканки м.Яремче, про те, що 16.02.2018 року в період часу з 10.30 год. до 13.00 год. невідома особа викрала в її сина ОСОБА_4 мобільний телефон чорного кольору марки «MEIZU M710H» вартістю 3000 грн.(а.с.46);

- протоколом огляду місця події від 05 березня 2018 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що в службовому кабінеті Надвірнянського ВП обвинувачений ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «MEIZU M710H» чорного кольору (а.с.47-55);

- протоколом огляду предмету від 05 березня 2018 року, з якого вбачається, що мобільний телефон марки «MEIZU M710H» виготовлений в пластмасовому корпусі чорного кольору квадратної форми. На передній частині екрана даного телефона наявний пошкодження екрана. На тильній частині даного телефона наявна камера із спалахом. Під даною камерою із спалахом наявний напис білими буквами «MEIZU M710H». Даний огляд проводився в кабінеті №26 СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області за природного освітлення (а.с.57);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками до нього від 05 березня 2018 р., відповідно до якого законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 впізнала мобільний телефон марки «MEIZU M710H» чорного кольору, який належить її синові ОСОБА_4 (а.с.58-62);

- висновком експерта № 4.3-130/18 від 21 березня 2018 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «MEIZU M710H» становить 1800,00 грн. (а.с.84-90);

- довідками ТзОВ "Алло", з яких вбачається, що ринкова вартість сім-картами операторів мобільного зв"язку ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар» становить 25 гривень, вартість полімерного чохла становить 200 грн. (а.с. 63)

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого у справі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що діяння кримінального правопорушення мало місце, обвинувачений ОСОБА_6 винний у його вчиненні, а його дії слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, який є неповнолітнім, відсутність життєвого досвіду, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, що має постійне місце проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, що на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, а також відношення до скоєного та поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення.

Згідно досудової доповіді Надвірнянського районного сектору з питань пробації у ОСОБА_6 схильності до агресії у відношенні до оточуючих немає. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Зважаючи на розглянуті розділи оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинувачуваним та наявність криміногенних факторів, що можуть впливати на поведінку, виправлення обвинувачуваного ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не ставить високої небезпеки для суспільства (а.с.42-45).
У судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить врахувати обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду та судові витрати, позитивні характеристики з місця проживання та навчання, що після вчинення злочину своїми діями та вчинками довів можливість подальшої бездоганної поведінки, та у відповідності до ч.1 ст.105 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин не великої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як застереження.

Згідно ст.12 КК України скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення класифікується як злочин середньої тяжкості за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК.

З урахуванням встановлених вище обставин та думки прокурора, який вважає можливим звільнити неповнолітнього обвинуваченого від призначеного покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру - застереження, та враховуючи досудову доповідь і зважаючи на те, що обвинувачений раніше не судимий, вину свою визнав повністю, шкодує про вчинене, що останній взагалі немає життєвого досвіду, дає негативну оцінку своїм діям, що на думку суду свідчить про дійсний осуд ОСОБА_6 свого вчинку, також враховуючи думку інших учасників процесу, які вважають за можливе звільнити обвинуваченого від покарання із застосуванням ст.105 КК України, що ОСОБА_6 скоїв злочин середньої тяжкості будучи неповнолітнім, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем навчання, щиро розкаявся у скоєному, суд, з"ясувавши умови життя та виховання неповнолітнього, прийшов до висновку, що на момент прийняття судового рішення обвинувачений не потребує застосування реального покарання.

Посилаючись на норми кримінального та кримінального процесуального законодавства, яке регулює розгляд справ про злочини, вчинені неповнолітніми, вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 та Міжнародний договір від 29 листопада 1985 року, що стосується здійснення правосуддя неповнолітніх («Пекінські правила»), суд вважає за доцільне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу на користь держави, оскільки він має для цього власні кошти і можливість його сплатити, про що сам не заперечує, та звільнити обвинуваченого від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 572,00 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи відшкодовані обвинуваченим в добровільному порядку (а.с.85, 98)

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.50, 65, 105 КК України, ст.ст. 100, 124, 349,373-376, 484-497 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.105 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.

Попередити ОСОБА_6 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної діяльності чи вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон «MEIZU M710H» чорного кольору, переданий на зберігання законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1