Справа № 495/3423/16-к
Номер провадження 1-кп/495/54/2018
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

30 травня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000115 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 2 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання, в якому просила продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до 60 днів, у зв`язку з тим, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, має не зняту та непогашену судимість, кримінальне провадження ще не розглянуто, не допитані потерпілі та не проведено всіх необхідних дій пов`язаних зі з`ясуванням обставин та їх перевіркою доказами сторін, а строк тримання під вартою спливає 10.06.2018 року, у зв`язку з чим вважала, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає його необґрунтованим. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені. Просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт в темну пору доби.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника. Крім того додав, що він вже досить тривалий час знаходиться під вартою, а ніяких дій по справі не проводиться, потерпілі не з`являються. Також вважає, що безпідставно перебуває під вартою, оскільки ніяких доказів його вини не має.
Вивчивши клопотання прокурора та заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно ч.4 ст.176 КПК України запобіжний захід застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, має не зняту та не погашену судимість, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, суд вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 строком на 60 днів, який діє включно по 28.07.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1