г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/801/18
Номер провадження 1-кп/213/205/18
В И Р О К
Іменем України

01 жовтня 2018 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження за №0000162 від 05.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, має професійно-технічну освіту, на момент затримання працював на підприємстві ТОВ "ХОЛДОМ" на посаді монтажника металевих конструкцій,раніше в порядку статті 89 КК України є не судимим, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.02.2018 року, приблизно о 02:30 годині, слідуючи на відстані 10 метрів позаду малознайомих їм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_5 мобільного телефону марки «iPhone 5s», біля будинку №10 по вул. Панаса Мирного в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, гукнув останнього під приводом попросити цигарку. ОСОБА_5 обернувся та наблизився до ОСОБА_3 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 , поєднаний із погрозою застосування в якості знаряддя злочину належного йому металевого ключа від квартири, видаючи його за ніж. Так, ОСОБА_3 , будучі переконаним, що свідок ОСОБА_7 хоч і не був обізнаний про його наміри, однак не буде вчиняти дій які могли б заважати йому у реалізації злочину, оскільки є його товаришем, та фізичну перевагу над свідком ОСОБА_8 , перебуваючи від потерпілого ОСОБА_5 на відстані приблизно одного метра, діючи з метою погрози застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, обійшов ОСОБА_5 з права та зайшовши за його спину схопив лівою рукою його за виворіт, а правою рукою приставив металевий ключ до його шиї з правого боку, демонструючи готовність до його застосування у разі непокори та вчинення супротиву. Потерпілий ОСОБА_5 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вважаючи, що ОСОБА_3 приставив до його шиї ніж, не став чинити нападнику опір. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця та досягти своєї злочинної цілі, відвів потерпілого ОСОБА_5 з тротуарної доріжки ближче до будинку №10 по вул. Панаса Мирного в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, з метою уникнення бути поміченим іншими особами, де посадив останнього на землю. Після чого, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, продовжуючи тримати металевий ключ біля шиї ОСОБА_5 , вдаючи що у нього в руці ніж, пригрозивши його порізати у разі невиконання його вимоги, тобто застосувати насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, наказав потерпілому ОСОБА_5 віддати мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_5 сидячи на землі та сприймаючи погрозу як реальну загрозу для його життя та здоров`я, не чинячи опору, дістав з лівої кишені одягнених на ньому штанів свій мобільний телефон марки «iPhone 5s» ІМЕІ: НОМЕР_1 , білого кольору, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №466/18 від 15.02.2018 року 1516 гривень 20 копійок, та передав його ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь відкрито викрадений мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1516 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , спочатку відмовившись від дачі пояснень, в ході судового розгляду визнав свою вину у повному обсязі, підтвердивши всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті та зазначив, що на цей момент він повністю усвідомив протиправність своєї поведінки, у вчиненому щиро розкаюється, прийшов до висновку, що поступив дуже погано і щиро жалкує про вчинене, спричинену матеріальну шкоду у тому розмірі, який зазначений в обвинувальному акті визнає повністю та обов`язково відшкодує потерпілому. Запевняє суд, що більше не допустить порушення закону. Просить врахувати все вищезазначене, а також те, що у нього на утриманні знаходяться його мати та бабуся та застосувати до нього положення статті 75 КК України, тоді він зможе працювати, відшкодувати спричинену матеріальну шкоду потерпілому і утримувати законним шляхом і себе, і своїх рідних.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що всі обставини, які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, цивільний позов не заявив, стосовно міри покарання покладається на думку суду.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , які викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який зі слів має професійно-технічну освіту і професію токаря (на підтвердження зазначеного доказів суду не надавалось), не одружений, не має неповнолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно побутової характеристики СІТІСЕРВІС-КР від 20.02.2018 року за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується лише з позитивного боку - за час проживання зарекомендував себе як врівноважена, вихована, порядна людина, з сусідами підтримував доброзичливі стосунки, ніколи не був помічений у нетверезому стані та у сумнівному оточені (а.с.76) згідно Акту К-424 від 19.02.2018 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та бабусею, доглядає їх через поганий стан здоров`я, матеріально їх забезпечує (а.с. 77), згідно виробничої характеристики від 26.02.2018 року ТОВ "Холдом" ОСОБА_9 22.01.2018 року працевлаштований на посаду монтажника металевих конструкцій, за час роботи виконує покладені на нього обов`язки у повному обсязі, порушень трудової дисципліни не допускає, сумлінно ставиться до покладених на нього завдань, користується повагою колег (а.с. 75), на цей момент під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, був на обліку з 2010 року з приводу соціалізованого розладу поведінки і знятий з обліку в 2012 році по незверненню (т. 2, а.с. 89), на цей момент на обліку лікаря-нарколога не перебуває, перебував з травня 2010 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий в квітні 2011 року через закінчення строку нагляду (т. 2, а.с. 90), раніше, в силу статті 89 КК України, є не судимим (т. 2, а.с. 87), вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Окрім того, суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, в тій частині, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній. Думку органу пробації, щодо небезпеки для суспільства у разі не позбавлення волі або обмеження волі ОСОБА_3 суд до уваги не приймає, оскільки така думка не містить обґрунтування і не узгоджується з тими встановленими обставинами, які викладені в цій доповіді і згідно яких ОСОБА_3 до скоєного правопорушення відноситься негативно, не вважає це нормою та жалкує, що скоїв, працює, має чіткі плани на майбутнє, бажає відбути призначене покарання та знайти добру роботу, створити власну сім`ю, до персоналу пробації ставився з повагою (а.с. 173-176).

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно вимог ст. 66 КК України, судом визнаються - щире каяття. При цьому, судом не встановлені обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому.

Враховуючи сукупність всіх вищевикладених обставин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують йому покарання, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

При цьому, суд, із врахуванням тяжкості злочину, особи винного ОСОБА_3 , вищевстановлених обставин - його позитивних характеристик з місця проживання та роботи, складу сім`ї та зареєстрованого місця проживання, працевлаштування, бажання виправитись та відшкодувати шкоду потерпілому та пом`якшуючої обставини - щирого каяття, на підставі ст.75 КК України, приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку. Разом з цим, в силу вимог п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. З урахуванням висновку органу пробації суд вважає також за необхідне, в силу вимог п.2, ч.2 ст. 76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок, - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з під варти в залі судового засідання, інший запобіжний захід до набрання вироком законної сили - не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання, на підставі ч. 1 ст. 377 КПК України. Інший запобіжний захід до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:
- мобільний телефон «iPhone 5S» IMEI: НОМЕР_1 (постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 05.02.2018 року на а.с.23, розписка на а.с. 24) залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .