У Х В А Л А

Справа № 184/1572/18
Номер провадження 1-кп/184/194/18

25 вересня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000522 від 09.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000522 від 09.07.2018 року.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення відкритого судового розгляду був повідомлений належним чином, проте, надав до суду заяву про здійснення судового розгляду по даному кримінальному провадженні без його участі.

Обґрунтовуючи необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою, прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та може вчинити інше кримінальні правопорушення, а тому існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України запобігти яким шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливо. За час перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою заявлені вище ризики не зменшився.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та потребує лікування згідно виписного епікризу № 1023 від 19.02.2018 року. Враховуючи викладене, вважали за можливе змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до ч. 2 вказаної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З огляду на те, що термін «обґрунтована підозра» не визначений національним законодавством й зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід врахувати позицію Європейського суду, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші).

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 28.09.2018 року.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Також суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має постійних засобів для існування, ніде не працює, а також раніше будучі неодноразово судимим, в тому числі за корисливі злочини, в період іспитового строку обвинувачується у вчиненні іншого корисливого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшла свого підтвердження під час з`ясування обставин у даній справі.

Крім того, оцінюючи позицію сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, суд приходить до висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, враховуючи не надання згоди власником житла, де постійно проживає обвинувачений, на застосування вказаного запобіжного заходу та відсутності у власності ОСОБА_3 іншого житла.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на вище викладене, заявлений ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що існував раніше, тобто при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшився.

Прокурором у судовому засіданні доведено про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, що знайшли своє підтвердження при розгляді клопотання.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Судовий розгляд по суті з проведенням судового слідства для з`ясування обставин і перевірки їх доказами з необхідністю допиту учасників кримінального провадження, а саме обвинувачених, потерпілого та свідків ще не закінчений, через що наявна потреба запобігти процесуальному ризику, встановленому в судовому засіданні, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 23 листопада 2018 року, визначивши розмір застави із покладенням відповідних обов`язків.

Крім того, оцінюючи заяву обвинуваченого щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає за потрібне звернути увагу на наступне.

Відповідно до вимог п. 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Відповідно до вимог п. 2.7. зазначеного вище Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.
За таких обставин, з метою недопущення порушення права обвинуваченого на отримання кваліфікованої медичної допомоги, та керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 197, 331, 369 - 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню № 0000522 від 09.07.2018 року - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, а саме з 25.09.2018 року до 23.11.2018 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у сумі 36 820 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- не відлучатися із м. Покров без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23.11.2018 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 та його захисника про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Зобов`язати Державну установу «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» провести медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_3 та вжити заходів передбачених Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року. Про результати виконання ухвали суду повідомити суд у місячний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання даної ухвали покласти на Нікопольський ВП ГУНП у Дніпропетровській області та державну установу "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)".
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1