Справа №522/1910/18
Провадження № 1-кс/522/7988/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
представника володільця майна - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000082 від 08.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №000082від 08.11.2016 року, а саме на земельні ділянки,, що перебували на праві постійного користування у ДП "ДГ "Новоселівське" Селекційно-генетиного інституту - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення", на території Подільського району Одеської області (поблизу с. Розалівка, с. Федорівка, с.Мал.Олександрівка), в межах якої сформовано земельні ділянки, тобто на земельні ділянки.
Як вбачається із витягу ЄРДР №0000082 від 08.11.2016 року, за фактом зловживання посадовими особами ДП ДГ "Новоселівське" Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення Національної академії аграрних наук України (далі- НААНУ), яке розташоване на території Подільського (Котовського) району Одеської області, посадовими особами НААНУ, арбітражного керуючого, а також особами ГУ Держгеокадастру в Одеській області своїм службовим становищем, внаслідок чого в порушення норм чинного законодавства України незаконно передано у приватну власність мешканцям Одеської області земельні ділянки за рахунок земель державної власності, які знаходяться у користуванні державного підприємства, чим спричинено державі збиток у великих розмірах.
Вказані земельні ділянки є речовими доказами у кримінальному провадженні, та містять на собі ознаки ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим прокурор просить накласти арешт, з метою збереження речових доказів та забезпечення цивільних позовів.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Представник власника майна заперечив проти накладення арешту.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку передбаченому п. 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Так, як вбачається із наданих документів, кримінальне провадження розпочато стосовно посадових осіб ДП ДГ "Новоселівське" Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення Національної академії аграрних наук України, посадовими особами НААНУ, арбітражного керуючого, а також особами ГУ Держгеокадастру в Одеській області, а досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що є службовим злочином, слідчий суддя не може прийти до висновку, що земельні ділянки в даному випадку є речовим доказом. Підстав вважати, що вказані у клопотанні земельні ділянки можуть бути будь-яким чином змінені або втрачені, слідчий суддя не вбачає. Крім того, посилання прокурора на необхідність накладення арешту задля забезпечення цивільного позову є необґрунтованими оскільки нікому про підозру не повідомлено.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання прокурора та таке накладення арешту буде безпідставним за викладених умов.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000082 від 08.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

17.05.2018