У Х В А Л А

09.08.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ» модель «2109» д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Органом досудового розслідування встановлено, що 04.08.2018 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, в смт. Середнє трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на пішохода.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , 1950 року народження керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку і здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_5 . В результаті чого останній був доставлений до ЦМКЛ м. Ужгород із тілесними ушкодженнями.

05 серпня 2018 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000961 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

04 серпня 2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди о 19 години 40 хвилин автомобіль марки «ВАЗ» модель «2109» д.н.з. НОМЕР_1 було оглянуто та вилучено, а в подальшому транспортний засоби поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останні є тимчасово вилученим майном.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вказаний транспортний засіб вважається предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.
У судове засідання слідчий не зявився, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, про причину неявки суд не повідомив.
Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.
В провадженні СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування злочину, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань «05» серпня 2018 року за № 0000961 в рамках якого досліджуються обставини ДТП, що мало місце смт. Середнє, а саме наїзд транспортного засобу марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на пішохода , в якій є потерпілі.
05 серпня 2018 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки «ВАЗ» модель «2109» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на зазначений автомобіль з тих підстав, що таке має значення речового доказу та може містити сліди кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна ( в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речового доказу, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, зокрема експертиз, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ» модель «2109» д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55.

Заборонити використання та розпоряджання автомобілем марки «ВАЗ» модель «2109» д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », та визначити місце їх зберігання за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1