Дата документу Справа № 336/2783/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/2783/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1307/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ст. 537 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2018 року, якою повернуто клопотання адвоката ОСОБА_8 про скасування вироку Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2003 року відносно ОСОБА_7 та проведення судового розгляду кримінальної справи, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , засудженого вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2003 року за ст. 69, п.п. «а», «і», «з» ст. 93, ч. 2 ст. 82, ч. 2 ст. 86, ч. 3 ст. 101, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 215-3 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 383 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, надійшло клопотання в порядку п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, про скасування вищевказаного вироку та проведення судового розгляду кримінальної справи з метою зміни обвинувачення, встановлення форми співучасті та виду співучасників і призначення ОСОБА_7 покарання.
Суд першої інстанції повернув клопотання з тих підстав, що ОСОБА_7 наразі відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська виправна колонія № 89», яка знаходиться позамежами юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Крім того, вирок був ухвалений Апеляційним судом Запорізької області, а не Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, а тому вказане клопотання у порядку п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, було подане з порушенням вимог КПК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у зв`язку з прийняттям Кримінального процесуального кодексу України в 2012 році, апеляційні суди втратили повноваження суду першої інстанції та не мають права здійснювати розгляд клопотань про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків як суди першої інстанції.

Враховуючи те, що Апеляційний суд Запорізької області вже не є судом першої інстанції, а також те, що останній особливо тяжкий злочин ОСОБА_7 вчинив на території Шевченківського району м. Запоріжжя, вважає, що клопотання підлягає розгляду саме Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у відповідності до ч. 1 ст. 32 КПК України.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та зазначив, що у 2016 році Апеляційний суд Запорізької області вже розглядав аналогічну справу за заявою ОСОБА_7 та прийняв рішення про те, що вказане питання підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, до того ж, вказане клопотання неможливо розглянути за місцем відбуття засудженим покарання, оскільки його постійно етапують з одного місця відбування покарання до іншого.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що засуджений та його захисник звернулись до суду першої інстанції в порядку п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, і з урахуванням ст. 539 КПК України вказане клопотання повинен розглядати саме Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого, та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2003 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 69, п.п. «а», «і», «з» ст. 93, ч. 2 ст. 82, ч. 2 ст. 86, ч. 3 ст. 101, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 215-3 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 383 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 3 листопада 2015 року з обвинувачення засудженого ОСОБА_7 виключено посилання на ст. 69 КК України (в редакції 1960 року), тобто бандитизм.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду, приймаючи рішення про повернення клопотання, суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Апеляційного суду Запорізької області та відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська виправна колонія № 89», а тому вказане клопотання не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 537 КПК України питання щодо проведення судового розгляду кримінальної справи з метою зміни обвинувачення, встановлення форми співучасті та виду співучасників і призначення покарання законодавцем до окремих, визначених п.п. 1 - 13-3 ч. 2 цієї статті питань не віднесене, і відповідно слід вважати, що воно віднесене до інших питань, які вирішуються судом під час виконання вироку.
Так, у відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
З огляду на п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 539, ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, передбаченого п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України подається як до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, так і до суду, який ухвалив вирок, і вказане клопотання розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, тобто за правилами судового провадження у першій інстанції.
З аналізу вказаних положень вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку можуть вирішуватись лише судами першої інстанції.
Разом з тим, у зв`язку з прийняттям у 2012 році Кримінального процесуального кодексу України, апеляційний суд Запорізької області позбавлений повноважень розглядати кримінальні провадження як суд першої інстанції, і у відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 31 є судом апеляційної інстанції, який розглядає кримінальні провадження в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи, що Апеляційний суд Запорізької області не є судом першої інстанції та не має повноважень розглядати клопотання про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків, а також те, що положення КПК України не регулюють вказане питання, керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування правил територіальної підсудності, які передбачені статтею 32 КПК України.

У зв`язку з тим, що найбільш тяжким злочином, за який був засуджений ОСОБА_7 , є вбивство ОСОБА_9 , вчинене на території ТОВ ПКФ «Елта», яке фактично розташоване в Шевченківському районі м. Запоріжжя, і з урахуванням вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що захисник ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, як до належного суду, на території якого було вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення захиснику засудженого ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 клопотання про проведення судового розгляду кримінальної справи з метою зміни обвинувачення, встановлення форми співучасті та виду співучасників і призначення покарання не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та підлягає скасуванню.

Разом з тим, враховуючи те, що рішення по суті клопотання судом першої інстанції прийнято не було, а також те, що колегія суддів не вправі вирішувати питання по суті клопотання, оскільки його розгляд у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України є виключною компетенцією місцевого суду, скасовуючи вищевказану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2018 року, якою повернуто клопотання адвоката ОСОБА_8 про скасування вироку Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2003 року відносно ОСОБА_7 та проведення судового розгляду кримінальної справи, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4