Справа № 749/1193/17
Номер провадження 1-кп/736/121/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Корюківці Чернігівської області угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілим у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000073 від 16.03.2017 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сновськ, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно - технічна, не працюючого, не військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

14.05.2001 р. Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 206 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

28.08.2002 р. Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 199, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

27.08.2010 р. Щорським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 186, ст.69 КК України до 1 року обмеження волі;

01.02.2017 р. Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07 березня 2017 року, близько 14 години, розпиваючи спиртні напої на ґанку магазину «Продукти» по вул. Гомельській в м. Сновськ Чернігівської області разом з ОСОБА_6 , скориставшись неуважністю останнього, умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав з пакету ОСОБА_6 його барсетку марки «Leaveland», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 326 від 24.03.2017 становить 210,00 грн., а також 70 гривень, які знаходились у викраденій барсетці.

Під час судового засідання 22 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні до суду було надано угоду про примирення, укладену 22 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального Кодексу України, у зв`язку з чим, суд, на виконання вимог ч. 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України невідкладно перейшов до її розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 пояснили, що обвинувачений розуміє надані йому права згідно п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також розуміє характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в разі затвердження угоди про примирення судом. Угода про примирення укладена добровільно. Просили затвердити угоду про примирення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, йому зрозумілі. Претензій до обвинуваченого не має, збитки йому відшкодовані. Угода укладена добровільно. Просив угоду затвердити.

Прокурор в судовому засіданні повідомив, що хоча обвинувачений і визнає вину та погоджується з мірою покарання вказаною в угоді, але заперечив проти затвердження угоди про примирення. Вважає, що угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим не відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині узгодженої в угоді міри покарання, оскільки не відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, який є неодноразово судимим, відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимості не зняті та не погашені.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України у судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

В пункті 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України вказано, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно положень ч. 3 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З огляду на положення ст. 12 Кримінального кодексу України, злочин, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов?язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд зазначає, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи положення ст. ст. 50, 65-67 КК України, зокрема, мету покарання, ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявність судимостей і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Врахування вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди.

Як вбачається з тексту угоди, сторонами узгоджено міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 2 місяці.

На час подання угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою з 21 серпня 2017 року, тобто перебуває 1 рік 2 місяці 1 день під вартою, що на думку суду умови угоди є істотною обставиною у її затвердженні.

Також на думку суду, сторонами узгоджено міру покарання визначено без врахування положень ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, зокрема, без урахування характеру та тяжкості висунутого обвинувачення та даних про особу обвинуваченого, його вік, він не працює, неодноразово судимий за злочини проти власності, судимості не зняті та не погашені, його ставлення до скоєних злочинів.

За таких обставин суд вважає, що слід від мовити в затвердженні угоди про примирення від 22.10.2018 року укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 оскільки умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та не відповідають інтересам суспільства.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України у разі відмови в затвердженні угоди судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст. ст. 369, 372, 376, 468-469, 471, 473-474 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної 22 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 16.03.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1