Справа 688/3433/18
№ 1-в/688/173/18
Ухвала
Іменем України
16 жовтня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярмолинці Хмельницької області, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда з дитинства (до 01.12.2008 року), інвалідність не встановлена, в силу ст. 89 КК України не судимого,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі,
встановив:
27.09.2018 року адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі на підставі ст. 82 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Шепетівська виправна колонія №98»,відбув більше 1/2 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, являється інвалідом дитинства, працевлаштований, двічі заохочувався за сумліне ставлення до праці та зразкову поведінку, стягнень не має. Поставленні завдання виконує, приймає участь у громадському житті відділення та у ПДВВ, входить до складу ради колективу, здобув робітничу кваліфікацію, на профілактичних обліках не перебуває.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та суду пояснив, що вину у вчиненні злочину визнає частково, бере участь лише в ПДВВ "Професія", здобув професію фрезерувальника, порушення правил режиму відбування не допускає, має два заохочення, вважає, що сумлінним ставленням до праці та поведінкою довів, що став на шлях виправлення, а тому просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.
Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що поведінка засудженого протягом усього строку відбуття покарання не була стабільною. На засудженого складено рапорт за вчинення проступку та буде вирішуватись питання про притягнення його до відповідальності, ним зроблено усне зауваження за зайняття азартними іграми в установі. Засуджений при виконанні робіт із благоустрою потребує контролю з боку представників адміністрації, участь у виховних заходах в установі також бере під контролем персоналу установи. Участь в ПДВВ "Духовне відродження", "Фізкультура і спорт" ОСОБА_5 не приймає, обмежився лише написанням заяв. У житті ради колективу засуджених та самодіяльних організаціях участі також не бере, а тому поведінка останнього не свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_7 проти клопотання заперечив, посилаючись на те, що засуджений та його захисник не довели, та в матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений став на шлях виправлення.
Заслухавши у судовому засіданні засудженого та його захисника, представника виправної колонії, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і відбув визначену законом частину покарання встановленого вироком суду, а саме не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15.12.2016 року за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 135, ч.1 ст. 70 КК України на строк 8 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 27.04.2017 року вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15.12.2016 року залишено без змін. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.10.2015 року по 27.04.2017 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Початок строку: 02.10.2015 року. Кінець строку: 06.03.2022 року.
Згідно довідок ДУ «Шепетівська випрана колонія (№98)» станом на 04.10.2018 року ОСОБА_5 відбув 4 роки 6 місяців 28 днів, невідбута частина покарання становить 3 роки 5 місяців 2 дні. Отже, ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання, призначеного вироком суду.
Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_5 з 05.10.2015 року утримувався в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор (№29)». За час утримання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 19.05.2017 року відбуває покарання в ДУ «Шепетівська випрана колонія (№98)». За період відбування покарання характеризується задовільно, порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має, 2 рази заохочувався адміністрацією установи. З 02.06.2017 року по 31.07.2017 року до праці в господарській обслузі не залучався. З 01.08.2017 року по 30.09.2017 року працевлаштований в господарській обслузі слюсарем сантехніком, однак виробничі завдання виконує лише під контролем адміністрації колонії. З 01.10.2017 року по 31.10.2017 року до праці в господарській обслузі не залучався. З 01.11.2017 року по теперішній час працевлаштований в господарській обслузі на посаді швеця з ремонту взуття на лазньо-пральному комбінаті для засуджених, виробничі завдання виконує лише під контролем адміністрації. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, за характером скритний. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, але потребує постійного контролю з боку адміністрації. Під контролем з боку персоналу установи намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться не завжди дбайливо, намагається використовувати за призначенням, однак не завжди приділяє достатньо уваги догляду за ними. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роби з самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
ОСОБА_5 участь у виховних заходах в установі бере під контролем персоналу установи. Приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного пливу «Професія», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт». Прагне до вдосконалення професійно технічних навичок. В 2018 році закінчив Шепетівський навчальний центр №98 та здобув професію «Фрезерувальник». Участь у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. Входить до складу ради колективу засуджених, але відноситься до цього формально, обмежився лише написанням заяви. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, особистих побачень, отримує від них посилки та передачі.
Надані характеризуючі дані ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» не достатні для переконання в тому, що засуджений став на шлях виправлення, а тому заміна невідбутої частини покарання засудженому при таких обставинах буде передчасною, з огляду на наступне.
Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого, яке підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Тоді як, ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.
Проте, як вбачається з оцінок ступеню виправлення засудженого, що містяться в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 майже за весь період відбування покарання задовільно дотримується вимог режиму відбування покарання, задовільно відноситься до праці, мав зауваження в частині участі в ПДВВ, приділення уваги самовихованню та зміни ставлення до виконання робіт із самообслуговування. Такі зауваження підтвердив у судовому засіданні і представник установи, вказавши, що засуджений не завжди носив нагрудний знак, не завжди був поголений, самостійно покидав територію відділення, спав на робочому місці.
З наданих у судовому засіданні пояснень засудженого встановлено, що він приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу "Професія", здобув професію фрезерувальника, в інших програмах участі не приймає. Такі пояснення засудженого в судовому засіданні підтвердив представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 , вказавши, що участь у ПДВВ «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт» є формальною, заяву про вступ до ради колективу засуджених ОСОБА_5 подано лише нещодавно.
Крім того, представником установи спростовано у судовому засіданні пояснення засудженого ОСОБА_5 щодо неможливості участі в виховних заходах та роботі самодіяльних організацій колонії. З пояснень ОСОБА_4 слідує, що засуджений ОСОБА_5 участі у роботі самодіяльних організацій, раді колективу засуджених та виховних заходах, які проводяться в колонії та стимулюють правослухняну поведінку засуджених, не приймає та бажання приймати не виявляє.
Крім того, з наданих характеризуючих даних слідує, що виконання робіт із балогоустрою, участь в виховних заходах проводиться під контролем представників установи, власної ініціативи засуджений не проявляє.
Посилання засудженого та його захисника на наявність 2 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, та відсутність стягнень, судом до уваги не приймаються, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким.
Дослідивши обставини справи та письмові докази, суд вважає, що матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, оскільки висновок суду повинен ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого у цілому. Так, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення, в тому числі тяжкого злочину, за вироком суду вину у їх вчиненні визнав частково.
Як вбачається із щоденника індивідуальної роботи із засудженим та пояснень представника колонії, комісією колонії з питань розгляду заохочувальних норм ОСОБА_5 було відмовлено 16.06.2017 року у переведені до ДСР, 16.03.2018 року у заміні покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не відбулося.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а тому суд дійшов висновку, що у клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
З огляду на викладене, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
ухвалив:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1