Номер провадження: 11-сс/785/1394/18
Номер справи місцевого суду: 504/2245/18, 1-кс/496/1268/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.08.2018 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у рамках кримінального провадження №0000307 від 24.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

встановив

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0000307 від 24.02.2017 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та зобов`язання прокурора закрити зазначене кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях підозрюваної складу вищевказаного кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, підозрюваною ОСОБА_9 та її захисником ОСОБА_7 були подані апеляційні скарги, які є абсолютно аналогічними за змістом, та в яких підозрювана та захисник зазначили, що вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що норми п. 4 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року за №2147-VIII вочевидь суперечать ст. 5 КПК України, а саме повідомлення про підозру - незаконне та необґрунтоване.

Враховуючи викладене, підозрювана та захисник просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника на повідомлення про підозру в повному обсязі та скасувати повідомлення про підозру від 23.04.2018 року.

Окрім цього, захисник ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просив зобов`язати прокурора закрити вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 у зв`язку із відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисників, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню, а провадження за скаргою захисника на повідомлення про підозру - закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 02.07.2018 року захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_9 від 23.04.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (а.с. 1-5), в якій просив скасувати це повідомлення та зобов`язати слідчого та прокурора закрити кримінальне провадження №0000307 від 24.02.2017 року відносно ОСОБА_9 за відсутністю в її діях складу вищезазначеного кримінального правопорушення.

16.08.2018 року ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області було відмовлено в задоволенні скарги сторони захисту про скасування повідомлення про підозру (а.с. 166-167).

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послалася на те, що скарга щодо скасування повідомлення про підозру заявлена у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР 24.02.2017 року, а тому, у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII, якими внесено зміни до ч. 1 ст. 303 КПК України, скарга не підлягає задоволенню, оскільки станом на момент внесення відомостей до ЄРДР положеннями, закріпленими в ст. 303 КПК України, не було передбачено оскарження повідомлення про підозру.
Апеляційний суд вважає таке рішення слідчого судді необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце. Офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99.
Водночас, слід враховувати, що ст. 58 Конституції Українидопускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення.
Таким чином, на відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, а тому повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII (далі Закон України), частина перша статті 303 КПК України була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Згідно з п. 4 Параграфу 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 Параграфу 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 15.03.2018 року.
Таким чином, у відповідності до вимог п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 15.03.2018 року.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні №0000307 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, за яким ОСОБА_9 було повідомлено про підозру в умисному невиконанні рішення суду, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2017 року, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_9 в даному випадку застосовуватися не можуть, оскільки не мають зворотної дії в часі.

При цьому, апеляційний суд вважає непереконливими посилання захисника, як на підставу, яка дає йому право на подачу скарги щодо скасування підозри на те, що положення п. 4 Прикінцевих положень вищевказаного Закону України суперечать ст. 5 КПК України з огляду на наступне.

Частина 1 статті 5 КПК України передбачає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Водночас, ч. 2 ст. 1 КПК України зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Таким чином, вищевказаний Закон України, яким вводяться зміни до Кримінального процесуального кодексу України також є частиною кримінального процесуального законодавства України та встановлює порядок кримінального провадження, а тому підлягає застосуванню наряду з іншими джерелами кримінального процесуального права.

Разом з цим, вірно давши оцінку відсутності права захисника на оскарження повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України в зв`язку з тим, що кримінальне провадження №0000307 було внесено до ЄРДР 24.02.2017 року, про що фактично зазначено в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали (а.с. 167), слідчий суддя припустився помилки, не виконавши вимоги ч. 4 ст. 304 КПК України, та не відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника, а прийняв скаргу до розгляду, фактично розглянув її по суті та ухвалив оскаржуване рішення.

Таке рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 307 КПК України, оскільки слідчий суддя у даному випадку, з урахуванням положень п. 4 Параграфу 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII не був наділений повноваженнями на розгляд скарги та прийняття рішення про скасування повідомлення про підозру або про відмову в його скасуванні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що положення чинного Кримінального процесуального Кодексу України не регулюють порядок дії апеляційного суду у разі скасування ухвали слідчого судді районного суду, якою прийняте рішення по справі, провадження за якою не підлягало відкриттю, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права та законність.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги той факт, що положення чинного Кримінального процесуального Кодексу України не регулюють порядок дії апеляційного суду у разі скасування ухвали слідчого судді районного суду, якою прийняте рішення по справі, провадження за якою не підлягало відкриттю, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, ч. 6 ст. 9 КПК України,вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу захисника, скасувати ухвалу слідчого судді та закрити провадження по справі щодо розгляду скарги сторони захисту.
Керуючись ст.ст. 2, 7, ч. 6 ст. 9, 309, 376, 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, п. 4 Параграфу 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.08.2018 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 у рамках кримінального провадження №0000307 від 24.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - скасувати, а провадження у справі за скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах захисту підозрюваної ОСОБА_9 щодо скасування повідомлення про підозру - закрити.

Ухвала апеляційного суду підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного суду протягом 3 місяців з моменту її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4