У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась із скаргою до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на дії прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги зазначає, що вона звернулась до прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015 року. Листом від 15.05.2018 року її інформовано, що підстав для початку досудового розслідування та відповідно визнання потерпілим не встановлено, роз`яснено, що рішення прокурора у формі постанови приймаються прокурором лише у розпочатому кримінальному провадженні.

Просить визнати дії прокурора про відмову у визнанні її потерпілою неправомірними, зобов`язати прокурора прийняти рішення у вигляді постанови про визнання її потерпілою.

В судове засідання скаржник не з`явилась, скерувала на адресу суду заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Особа, чиї дії є предметом оскарження в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила.

З врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності вказаних осіб.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ознайомившись із доводами скарги, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

16.03.2018 року ОСОБА_3 скеровано на адресу прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000722 від 16.04.2015 року, оскільки їй було завдано шкоди, під час неправомірного на її погляд обшуку, що проводився детективами НАБУ.

Листом від 15.05.2018 року прокурором шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , скаржника інформовано, що підстав для початку досудового розслідування та відповідно визнання потерпілим не встановлено, роз`яснено, що рішення прокурора у формі постанови приймаються прокурором лише у розпочатому кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення поданої скарги, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Процесуальним законом не передбачено винесення окремої постанови та/або ухвали про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, по-перше, закон не пов`язує винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим із початком досудового розслідування, по-друге, не передбачає окремого процесуального документа про визнання особи потерпілою.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 16.03.2018 року, звертаючись до прокурора, вона чітко вказала номер кримінального провадження в якому просить визнати її потерпілою, а тому інформація прокурора, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не розпочато, не відповідає дійсності.

Слідчий суддя не вдається до аналізу змісту заяви ОСОБА_3 від 16.03.2018 року, оскільки це не є предметом оскарження, однак, вважаючи, що така заява є безпідставною, прокурор повинен винести відповідну постанову про відмову у визнанні потерпілим, а не вирішувати це питання інформативним листом.

З огляду на вказане, в цій частині доводи скарги є підставними.

Водночас, згідно приписів ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою,; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження ; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Вказаний перелік є вичерпним.

Відтак, вимоги скаржника про визнання дій прокурора про відмову у визнанні її потерпілою та зобов`язання прокурора прийняти рішення про визнання її потерпілою, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею на стадії досудового розслідування, оскільки, виходячи із змісту ст. 303 КПК України, предметом оскарження могла б бути постанова про відмову у визнанні її потерпілою, яка прокурором не виносилась.

Однак, зважаючи, що прокурором не виконано вимоги КПК України та неналежним чином здійснено розгляд заяви ОСОБА_3 від 16.03.2018 року, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 або іншого прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 16.04.2015 року, здійснити розгляд заяви ОСОБА_3 від 16.03.2018 року про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні за № 0000722 від 16.04.2015 року, із прийняттям процесуального рішення у спосіб та в порядку, що передбачені відповідними процесуальними нормами та з подальшим інформуванням про таке рішення заявника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 2, 7-9, 55, 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 або іншого прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 16.04.2015 року, здійснити розгляд заяви ОСОБА_3 від 16.03.2018 року про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні за № 0000722 від 16.04.2015 року, із прийняттям процесуального рішення у спосіб та в порядку, що передбачені відповідними процесуальними нормами та з подальшим інформуванням про таке рішення заявника.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1