печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000228, -

В С Т А Н О В И В :
20.10.2017 старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , звернувся до суду з вказаним клопотанням про накладення арешту на належне на праві приватної власності та яке перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог, Росія, раніше не судимого, станом на час вчинення злочину займав посаду першого заступника начальника Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:
30% від статутного капіталу ТОВ «Охоронна компанія «Град-Львів» ідентифікаційний код особи 39725858 розташованої за адресою: м. Львів, вул. Ужгородська, 7, кв. 5;
автомобіль «Toyota Land Cruiser» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , згідно з даними головного сервісного центру МВС України та перебуває у безпосередньому користуванні ОСОБА_5 .
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Слідчими Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено 22.01.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 за фактами перевищення влади та службових повноважень колишніми службовими особами вищих органів державної влади та працівниками правоохоронних органів у період листопада 2013 року лютого 2014 року, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 194, ст. 340, ч. 4 ст. 294, ч. 2 ст. 364 КК України, а також за іншими фактами вчинення незаконної протидії протестним акціям, зокрема надання колишніми службовими особами Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяним в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбувалися у центральній частині м. Києва у період грудня 2013 року лютого 2014 року, за вчинення ними, в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 369, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
29.09.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. 340; ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121 (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 5 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції Закону від 05.11.2009) КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 володіє, користується та може розпоряджатися наступним майном, а саме:
30% від статутного капіталу ТОВ «Охоронна компанія «Град-Львів`ідентифікаційний код особи 39725858 розташованої за адресою: м. Львів, вул. Ужгородська, 7, кв. 5.
Разом з тим в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 безпосередньо користується майном, яке належить його дружині ОСОБА_6 , а саме:
автомобіль «Toyota Land Cruiser» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , згідно з даними головного сервісного центру МВС України та перебуває у безпосередньому користуванні ОСОБА_5 .
З метою забезпечення вже заявлених та можливих в майбутньому цивільних позовів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та разом з тим, з метою запобігання відчуженню ОСОБА_5 належного на праві приватної власності майна, органом досудового розслідування вжито заходів щодо виявлення цього майна на яке виникла необхідність накласти арешт.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, та просив його задовольнити.
Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, оскільки вказане майно тимчасово не вилучалось, з метою забезпечення даного арешту, вважаю можливим на підставі ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання без повідомлення та участі власника майна.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що згідно з даними головного сервісного центру МВС України автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_6 .
Як вбачається з наданих матеріалів клопотання, слідчим не надано слідчому судді даних про те, що вказаний у клопотанні автомобіль належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності.
У зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав згідно п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України для арешту вказаного автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , як належного підозрюваному на праві власності з метою забезпечення цивільних позовів в даному кримінальному провадженні.
Не підлягають задоволенню як безпідставні вимоги клопотання в частині арешту, з метою забезпечення цивільних позовів, частки статутного капіталу зазначеного у клопотанні товариства з обмеженою відповідальністю як майна підозрюваного.
Відповідно до чинного законодавства України, ГК України, Закону України «Про господарські товариства» та Закону України «Про акціонерні товариства», статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю, а відтак і його частки, є власністю господарського товариства, а не його засновників та учасників, яким, в свою чергу належать майнові та немайнові права в розмірі пропорційному їх участі. Поряд з цим, відповідно ЗУ «Про акціонерні товариства» корпоративні права мають виключно акціонери власники акцій акціонерних товариств.
Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає як необґрунтоване.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладання арешту у кримінальному провадженні № 0000228 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1