Справа № 592/6175/17
Провадження № 1-кп/592/120/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000830 від 01.03.2017 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має неповнолітнього сина, не працюючого, раніше не судимого,-

у пред`явленому обвинуваченні по ст.296 ч.4 КК України, -
встановив

Обвинувачений ОСОБА_7 01.03.2017 року близько 08 год. 45 хв., керуючи автомобілем Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись на великій швидкості по вул. Юрія Ветрова в сторону просп. Курський в м. Суми, частими звуковими сигналами автомобіля виражав своє невдоволення жінкам, які переходили в цей час дорогу в районі адміністрації будівлі Сумської митниці ДФС за адресою: м. Суми, вул. Юрія Ветрова, 24 та навмисно звернув у їх бік автомобілем і тим самим налякав жінок, що виразилось у переживанні та страху за своє життя. Не припиняючи свої зухвалі дії, ОСОБА_7 зупинив автомобіль біля жінок, розуміючи, що перебуває у громадському місці в присутності сторонних осіб, діючи умисно, зухвало, використовуючи факт того, що жінки переходили дорогу не на пішохідному переходу, як незначний привід для вчинення хуліганства, безпідставно, вживаючи нецензурну лексику, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки, прагнуючи до самовиразу себе в насильстві над іншими, дістав із салону автомобіля металевий предмет у вигляді труби, що складається з руків`я та розкладного леза на одному кінці, схожий на ручну косу, який був заздалегідь заготовлений ним для нанесення тілесних ушколжень.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 побіг у сторону жінок та тримаючи заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень - предмет, схожий на ручну косу, у правій руці, замахуючись зверху наніс ним два удари по спині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не встигла втекти від нього, тим самим завдав останній фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді: «ЗТК. Забій грудної клітки справа». Хуліганські, протиправні дії ОСОБА_7 тривали близько 2 хвилин, після чого він повернувся до автомобіля та на великий швидкості поїхав з місця скоєння кримінального правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, а саме у вчиненння хуліганських дій та заперечував у застосуванні заздалегідь заготовленого предмета, а саме ручної коси. При цьому пояснив, що 01 березня 2017 року приблизно 08 год.45 хв. він, керуючи автомобілем Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Юрія Ветрова у м. Суми у напрямок проспекту Курського і побачив, що у районі адміністративної будівлі Сумської ДФС переходили проїжджу дорогу жінки у кількості 5-8 осіб не на пешохідному переході і коли він сигналив, вони не реагували. Це його вразило і він різко загальмував та зупинив автомобіль та почав кричати, але жінки стали спорічатися і тоді він дістав з автомобілю ручну косу, яка у нього знаходилася у салоні автомобіля і наніс рукояткою коси по спині потерпілій ОСОБА_5 . Визнає свою вину у скоєнні хуліганський дій, але стверджує, що ручну косу він придбав напопередні у магазині для сільськогосподарських потреб тому, що вона була зі скидкою. Наносити удари нею він не бажав і вона знаходилась у салоні не для нанесення тілесних ушкоджень і не міг вгадати, що трапиться така подія. Щиро каїться у скоєнні хуліганських дій та просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 01.03.2017 року близько 09 год. вона разом зі своїми колегами на маршрутному таксі доїхала до роботи адімінстративної будівлі Сумської митниці ДФС за адресою: м. Суми, вул. Юрія Ветрова, 24 і після виходу з маршрутного такси потрібно було перейти проїжджу частину дороги на іншу сторону, але дорогу переходили не на пішохідному переході, впевнившись, що транспорту не було. Коли вже закінчували переходити дорогу, то почули часті гучні звукові сигнали автомобіля та побачили, що на великій швидкості мчить автомобіль Skoda Octavia, сріблястого кольору, який різко загальмував і перегородив їм дорогу, вибіг водій, який тримав в руках предмет, схожий на ручну косу, та з нецензурною лайкою і погрозами почав бігти у їх сторону. Всі стали бігти, але вона не встигла втекти від нього, наздогнавши її, наніс цим предметом декілька ударів по спині. Не змогла удержатися на ногах, похилиася та досягла бетонної огорожі. Водій, як потім взнали, що це був ОСОБА_7 втік до автомобіля та від' їхав в сторону. Через хвилин 5 підійшла дівчина та почала вмовляти не телефонувати до поліції, а вирішити справу мирно, але вона почувала себе погано, звернулася до лікарні, де було зафіксовано забій грудної клітини і довгий час відчувала фізичний біль.
Вказані покази потерпілої ОСОБА_5 підтверджуються показами свідків, які були очевидцами подій, що сталися, а саме:
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дала свідчення, що 01.03.2017 року близько о 09 годині приїхала на роботу, до адміністративної будівлі Сумської митниці на маршрутному таксі з іншими колегами. Коли вийшли з таксі, то потрібно було перейти на іншу сторону і коли вже закінчували переходити проїзжу частину дороги разом із потерпілою, то біля них різко загальмував автомобіль і водій кинувся бігти до них. ОСОБА_5 йшла останньою, водій щось кричав і із автомобіля дістав як саперну лопату або щось інше і почав догоняти потерпілу. Вдарив тупою частиною ручної коси в область спини ОСОБА_5 та штовхнув її.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона також 01.03.2018 року разом с потерпілою та іншими колегами переходила дорогу у невстановленому місці, щоб потрапити до адміністративної будівлі ДФС. Коли переходили дорогу, то зупинився автомобіль світлого кольору і з нього вибіг водій і з криками дістав предмет у виді коси червоного кольору та рукою, у якій була коса вдарив рукояткою по спині ОСОБА_5 . Після цього водій покинув місце подія, а підішла дівчина, яка була з ним разом у машині і просила за нього вибачення.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що вона також 01.03.2017 року була разом з потерпілою та колегами, з якими переходили дорогу у тому місце, де не було пішохідного переходу. І коли вже закінчували перехід, то на бордюрі зупинився автомобіль Skoda Octavia сірого кольору, з якого вибіг ОСОБА_7 з якимось предметом і наніс два удара між лопатками потерпілій, від яких остання вдарилась об стіну. Водій після цього не підійшов, не вибачався, а підійшла дівчина, яка була у нього в автомобілі та просила вибачення за нього. Вважає, що перешкоди для проїзду автомобіля вони не робили.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 01.03.2017 року біля 09 години вона вийшла із маршрутного таксі з колегами по роботі переходили дорогу, впевнившись, що транспорту не було. Вже були на бордюрі і різко зупинився автомобіль біля них, вони почали водію говорити: «Що ти робишь?». Водій вийшов з автомобіля, у руках тримав невелику ручну косу і ручкою цієї коси вдарив потерпілу по спині. Пізніше підійшла дівчина, яка була з ним в автомобілі та просила вибачення за нього.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що вона також 01.03.2017 року переходила разом з попередніми свідками, які є її колегі і потерпілою дорогу, де почули гальмування автомобіля. У районі водітельського сидіння водій бере предмет, як укорочена коса і бежить до них. Намагався вдарити молоду дівчину ОСОБА_10 , але ОСОБА_5 її загородила і удар прийшовся у спину, а потім сів в автомобіль і повернув вправо. Підійшла дівчина та прохала не викликати поліцію.
Свідок ОСОБА_13 суду дала аналогічні покази попередніх свідків і підтвердила, що вона впізнала ОСОБА_7 під час впізнання його як особи, який керував автомобілем Skoda Octavia зупинивши його різко біля них, коли переходили дорогу та наніс удар рукояткою коси по спині ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні підтвердила, що вона їхала разом з ОСОБА_7 в автомобілі 01.03.2017 року і біля Сумської митниці ДФС по вул. Юрія Ветрова побачили як жінки переходили проїзджу частину дороги гуськом та повільно. ОСОБА_7 намагався їм сигналити метрів за 50, але вони не реагували. Різко загальмував та зупинив автомобіль. Взяв у руки щітку і одну із жінок вдарив під ніжню частину спини щіткою. Підходила і просила вибачення, а потім ОСОБА_7 підвіз її до роботи. ОСОБА_7 був схвильований що міг наїхати на жінок, які повільно переходили дорогу не на пішохідному переході.
Крім показів потерпілої та свідків, у судовому засіданні досліджувалися і письмові докази.
Заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, зі змісту якої вбачається, що 01.03.2017 року о 08:45 год. невідомий чоловік на дорозі біля Сумської митниці за адресою: м. Суми, вул. Юрія Ветрова, 23 ледве не збив автомобілем Skoda Octavia сірого кольору, н.з НОМЕР_2 , після чого наніс тілесні ушкодження невідомим предметом з металу ( а.с.137).
Протоколом огляду місця події від 28 квітня 2017 року з фототаблицями ( а с.139-144) встановлено, що місцем події є автомобіль Skoda Octavia і за згодою ОСОБА_7 був оглянутий багажне відділення автомобіля, де знаходився предмет ззовне схожий на косу, у подальшому слідчим суддею був наданий дозвіл на обшук даного автомобіля (а.с.146) та с фототаблиці видно даний предмет.
Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_5 (а.с.149-150), свідки: ОСОБА_9 (а.с.160-161), ОСОБА_13 (а.с.162-163), ОСОБА_11 (а.с.164-165), ОСОБА_10 (а.с.166-167), ОСОБА_16 (а.с.168-169), впізнали серед пред`явлених їм осіб особу, яка вчинила хуліганські дії 01.03.2017 року о 08.45 год по вул. Юрія Ветрова,24 в м. Суми відносно ОСОБА_5 .
З протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що потерпіла розповіла про всі обставини, які трапились 01.03.2017 року з нею, де обвинувачений вчиняв хуліганські дії та наніс їй тілесні ушкодження (а.с.152-155).
Також був проведений слідчий експеримент і за участю свідка ОСОБА_10 , яка також підтвердила всі обставини, про які вона розповіла під час допиту її у судовому засіданні (а.с.156-159).
Згідно протоколу огляду предмету коси-серп, яка складається з металевої ручки червоного кольору довжиною 50 см і шириною в діаметрі 2,5 см з щілиною для леза довжиною 7,5 см і шириною 0,5 см, де з однієї сторони ручки знаходиться гумова рукоятка чорного кольору довжиною 11 см і шириною в діаметрі 3 см, а з іншої сторони знаходиться металевий важіль сірого кольору для складання і розкладання леза довжиною 5,5 см і шириною 1 см та металевого заокругленого леза чорного кольору, яке з однієї сторони загострене, а з іншої тупе, лезо перебуває у складеному положенні. Лезо довжиною 24 см і шириною 2 мм та прикрілене до металевої ручки одним болтом і однією гайкою (а.с.174)
Відповідно висновку експерта №477 від 06.03.2017 року при обстеженні потерпілої ОСОБА_5 на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , беручи до уваги обставини справи, відповідаючи на питання слідчого, надані наступні висновки: 1. На момент огляду судово-медичним експертом у гр. ОСОБА_5 видимих тілесних ушкоджень не виявлено. При огляді нейрохірургом СОКЛ 01.03.2017 р. о 15.40 год. встановлений діагноз: «Ушиб грудної клетки справа. Ситуационная реакція. Астено-цефалгический синдром. Даних за нейрохирургическую патологию нет». При огляді лекарем торакальним хірургом СОКЛ 01.03.2017 р. о 11-50 год. встановлений діагноз: «ЗТГК. Забій грудної клітки зправа». 2. У зв`язку з відсутністю тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 при огляді судово-медичним експертом, встановлений діагноз: «ЗТГК. Забій грудної клітки зправа`не підтверджені об`єктивними даними (відсутній опис зовнішніх тілесних пошкоджень та клінічних прояв забою) і при оцінці тяжкості тілесних пошкоджень не враховується, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення тяжкості ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ від 17.01.1995 року (а.с.148).
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Диспозицією ч.4 ст.296 КК України, передбачено відповідальність за хуліганство вчиненого із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Проте, суд погоджується з доводами адвоката та обвинуваченого в частині того, що його дії неправильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Так, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч.4 ст. 296 КК ( 2341-14 ), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Згідно з п.11 вищевказаної постанови ВСУ спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.
Так, під час судового розгляду кримінального провадження судом не були встановлені фактичні обставини про те, що обвинувачений ОСОБА_7 заздалегідь заготував ручну косу в якості предмета для нанесення тілесних ушкоджень, зробивши з цією метою певні зміни в конструкцію цієї коси. Зазначені обставини не були встановлені й органом досудового розслідування та не входять в об`єм обвинувачення висунутого ОСОБА_7 , а тому ручну косу обвинуваченого не можна визнати предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень та суду наданий товарний чек № 497 від 28.02.2017 року, де вказаний товар коска з металевою ручкою складна вартістю 48 грн., що спростовує доводи обвинувачення заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, у звязку з чим дії ОСОБА_7 мають бути перекваліфіковані на ч.1 ст.296 КК України.
В п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» роз`яснено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність. Додержуючись вимог КПК України, суд повинен навести у вироку мотиви зміни в суді пред`явленого підсудному обвинувачення. При наявності підстав для застосування закону про менш тяжкий злочин ніж той, за яким було пред`явлено обвинувачення, суду належить обгрунтувати у вироку висновок про перекваліфікацію дій підсудного на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи підсудного за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації злочину, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Даючи оцінку вказаним діям обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає, що його дії були беззаперечно направлені на грубе порушення громадського порядку. При цьому, суд враховує, що такі дії ОСОБА_7 були вчиненні на людному місці, вони продовжувались протягом деякого часу, свідком їх стали інші учасники дорожнього руху та перехожі, а потерпіла ОСОБА_5 в результаті таких протиправних дій зазнала біль та моральні страждання, тілесних ушкоджень заподіяно не було, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи.
За таких обставин дії ОСОБА_7 , які супроводжувалися особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, безумовно порушили громадський порядок та спокій інших громадян, які стали свідками цих подій.
Доводи обвинуваченого про те, що такі дії він вчинив в стані сильного емоційного збудження суд вважає надуманими, оскільки така дорожня ситуація, що сталася не могла вплинути на свідомість та поведінку обвинуваченого до такого ступеню, що він взагалі не міг усвідомлювати значення та наслідки своїх протиправних дій та керувати ними.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №471 від 29.05.2017 року під час інкримінованого йому діяння ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.171-173).
Разом з тим, дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, оскільки він діючи з хуліганських мотивів, з явною неповагою до установлених норм поведінки, під надуманим, дріб`язковим приводом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства зупинив автомобіль та ціпляючись до жінок, які переходили дорогу не на пішохідному переході вчинив хуліганськи дії.
За таких обставин, виходячи з вищенаведених доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід перекваліфікувати на ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України.
При призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаївся, намагався відшкодувати збитки, але потерпіла відмовилась і залишила без розгляду цивільний позов, органами пробації як особа характеризується позитивно, має матір-пенсіонерку, яка потребує стороннього догляду, має неповнолітнього сина, а тому з врахуванням частини 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатне для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нею нових злочинів.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про призначення міри покарання обвинуваченому у виді штрафу, як необхідне і достатне для його виправлення, беручи до уваги і його процесуальну поведінку під час розгляду у суді та його вибачення перед потерпілою.
Разом з цим, 07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.
Пунктом в) статті 1 вказаного закону встановлено, Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_7 є батьком не позбавленого батьківських прав, який має неповнолітнього сина, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і батьком записаний ОСОБА_7 та його заявою про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон України до Республіки Польша з 01 червня 2018 року по 01 червня 2019 року включно малолітньому сину ОСОБА_17 у супроводі його матері, що не спростовує його доводів про позбавлення його батьківських прав, звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд визнає обґрунтованим зазначене клопотання обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 є батьком неповнолітнього сина та не позбавлений батьківських прав та відповідно до п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» він може бути звільнений від призначеного покарання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_18 з ч.4 ст.296 КК України на ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів, громадян що становить 8500 грн.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_18 від призначеного покарання
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Речовий доказ серп-косу, який вилучений у ОСОБА_7 та переданий на зберігання до камери схову речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1