УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_2 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_2 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 09 серпня 2018 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що суддя Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_3 16 серпня 2018 року одержав неправомірну вигоду у сумі 10200 грн. від ОСОБА_4 за прийняття рішення про непритягнення його до адміністративної відповідальності за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за ст. 130 КУпАП.

20 серпня 2018 року Генеральним прокурором України ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру судді Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке оголошено та вручено підозрюваному.

Санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У судовому засіданні детектив підтримав подане клопотання та заперечував проти доводів адвокатів. Пояснив, що після проведення 16 серпня 2018 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , детектив звернувся до суду з двома окремими клопотаннями про накладення арешту на майно, яке було вилучено в квартирі ОСОБА_3 . Перше клопотання було подане в передбачений КПК України строк, з метою збереження речових доказів, оскільки на момент його подання ОСОБА_3 не набув статусу підозрюваного. Після повідомлення 20 серпня 2018 року ОСОБА_3 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, детектив звернувся до суду з клопотання про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3 , з метою забезпечення можливої подальшої конфіскації майна як виду покарання.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання про арешт майна подане несвоєчасно. Майно, на яке детектив просить накласти арешт не деталізовано. Також просив суд врахувати майновий стан судді, оскільки вилучені грошові кошти є його особистими статками, які він планував використати на лікування хворого сина, тому такий арешт порушить права дитини.

Захисник ОСОБА_7 також заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що крім порушення строків на подання клопотання про арешт, протокол обшуку, під час якого було вилучено майно, не містить підписів всіх осіб, які приймали в ньому участь, зокрема, власника квартири неповнолітньої дитини.

Заслухавши думку учасників судового розгляду дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Детективами Національного бюро 16 серпня 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року проведено обшук в квартирі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів у будь-якій валюті, які одержані як неправомірна вигода від ОСОБА_4 за вирішення питання про непритягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, документів у паперовому та електронному вигляді, електронних носіїв інформації щодо обставин скоєння злочину, зокрема, документів справи про адміністративне правопорушення № 431/3906/18, чорнових записів, блокнотів, щоденників, нотаток, інших рукописних та друкованих носіїв, магнітних, оптичних та електронних носіїв інформації, накопичувачів флеш-пам`яті, жорстких дисків, переносних носіїв інформації на яких зберігаються дані про обставини кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

При здійсненні обшуку було відшукано та вилучено майно, а саме: грошові кошти в сумі 1805 доларів США, грошові кошти в сумі 11000 гривень та виріб (каблучка) з металу жовтого кольору інкрустований тринадцятьма прозорими камінцями, на яке просить накласти арешт детектив. Факт вилучення такого майна підтверджується протоколом обшуку від 16 серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На обґрунтування необхідності арешту детектив посилається на те, що 20 серпня 2018 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 3 ст. 368 КК України, та у випадку доведеності його вини санкція цієї статті передбачає, зокрема, додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Обставини можливого вчинення кримінального правопорушення є предметом досудового розслідування, що на даний час ще триває, тому в такому випадку вбачається за можливе накласти арешт на майно, що належить підозрюваному.

Детектив у клопотанні навів перелік майна, на яке просить накласти арешт.

Слідчий суддя вважає, що не є підставою для відмови в задоволенні клопотання посилання сторони захисту на те, що вилучені під час обшуку речі фактично не є речовими доказами, а тому клопотання про накладення арешту подано з порушенням строків.

Детектив просить накласти арешт на майно підозрюваного з іншої підстави п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, яке було подано до суду після набуття особою процесуального статусу підозрюваного. У такому випадку закон не містить застереження щодо строку звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_3 та було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-грошові кошти в сумі 1805 доларів США;

-грошові кошти в сумі 11000 гривень;

-виріб (каблучка) з металу жовтого кольору інкрустований тринадцятьма прозорими камінцями.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: