ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9206/18
Провадження №1-кс/201/5565/2018
У Х В А Л А
Іменем України

03 вересня 2018 року

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову від 13.08.2018р. слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001031 від 23.12.2015р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову від 13.08.2018р. слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001031 від 23.12.2015р., в якій заявник просить скасувати постанову.

В обґрунтування скарги вказав, що слідчий передчасно закрив кримінальне провадження, не врахувавши надані заявником докази, не вжив всіх процесуальних дій для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, не проведений повторний допит ОСОБА_5 . Окрім того, недотримання вимог чинного законодавства підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини, яке набуло статусу остаточного 20.07.2017р. підтверджено порушення вимог ст. 3 Конвенції про захист прав і основоположних свобод у зв`язку із неналежними умовами тримання заявника під вартою у дніпропетровському СІФЗО № 3.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив скаргу розглянути без його участі.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п. 1 ст. 6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі заявника.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Разом із тим, надав заперечення на скаргу, в яких просив у її задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі слідчого прокуратури.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що слідчим відділом СУ прокуратури Дніпропетровської області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001031, внесене до ЄРДР 23.12.2015р. за заявами ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за ознаками ч. 1 ст. 127 КК України щодо неправомірних дій працівників Дніпропетровського слідчого ізолятору (далі - ДСІЗО).

У своїх заявах ОСОБА_3 і ОСОБА_5 повідомляли про застосування до них працівниками ДСІЗО тортур під час утримання їх під вартою. Заявники наводили перелік порушень вимог чинного законодавства щодо утримання ув`язнених, а саме: тісні камери, які не провітрювалися, антисанітарні умови, відсутність гарячої води в камерах, відсутність предметів особистої гігієни, поганий стан постільної білизни, погане харчування та інше, що вказує на нелюдські умови утримання.

ОСОБА_3 утримувався в ДСІЗО в період з 10.06.2013р. по 23.03.2015р.

Згідно з висновком службової перевірки від 13.11.2015р., проведеної Державною пенітенціарною службою України у Дніпропетровській області під час утримання ОСОБА_3 і ОСОБА_5 у ДСІЗО встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 утримувалися у ДСІЗО у 6-му корпусному відділені «юг» у різний час у камерах № 618, 624, 625, 632, 634 та інших.

Житлова площа кожної камери 6-го корпусного відділення, без урахування санітарного вузла, становить 7 квадратних метрів, що відповідає нормам площі згідно статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», а саме не менше 2,5 квадратних метри для однієї взятої під варту особи. На час перевірки в 6-му корпусному відділені у кожній камері утримується по 2 особи, що відповідає законодавчо встановленим вимогам.

По прибуттю до ДСІЗО всі особи були оглянуті медичними працівниками ДСІЗО, тілесних ушкоджень не мали, скарг на здоров`я не виказували.

Згідно виписки з медичної картки №1115, ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в МСЧ слідчого ізолятору з 14.09.2013р. по 07.10.2013р. з приводу сечокам`яної хвороби, ниркових коліків та був виписаний по одужанню.

12.06.2014р. після проходження обстеження ОСОБА_3 встановлено діагноз: хронічний гастрит, хронічний панкреатит, отримував амбулаторне лікування та відповідне дієтичне харчування.

Всі камери 6-го корпусного відділення мають задовільний санітарний стан, який щоденно перевіряється старшим по корпусному відділенню та представником медичної частини установи, поточний ремонт був проведений наприкінці 2014 - початку 2015 року.

Згідно вимог наказу № 460/5 Міністерства юстиції України від 18.03.2013р. «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» щоденно призначається черговий по камері з числа ув`язнених в камері, який слідкує та підтримує належний санітарний стан. В разі виникнення потреби, в камері проводиться дезінфекція та дезінсекція. До матеріалів кримінального провадження долучено копії договорів №208Кр/Г-64 від 30.04.2013р., № 208Кр/Г-45 від 07.04.2014р. на проведення в ДСІЗО послуг профілактичної дезінфекції, та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) згідно вказаних договорів.

Всім ув`язненим надано індивідуальне спальне місце, постільні речі та інші види матеріально-побутового забезпечення.

Згідно вимог наказу Міністерства юстиції України від № 849/5 - 2012 р., не менше одного разу на тиждень ув`язнені та засуджені, які знаходяться в ДСІЗО, відвідують лазню згідно графіку, затвердженому начальником слідчого ізолятору, 6-те корпусне відділення відвідує лазню кожен четвер. Перед миттям у лазні ув`язнені та засуджені здають брудну постільну білизну та у разі потреби верхній одяг відповідальній особі, призначеній старшим по корпусному відділенню слідчого ізолятора, яка після миття видає чистий комплект білизни.

Милом на туалетні потреби та на миття в лазні ув`язнені забезпечуються згідно вимог наказу № 233/5 Міністерства юстиції України від 10.02.2012р.

За заявою ув`язненого чи засудженого та у разі відсутності коштів на його особовому рахунку адміністрацією СІЗО видаються індивідуальні засоби гігієни: мило, зубна щітка, зубна паста, одноразова бритва, засоби особистої гігієни (для жінок).

В ході перевірки також встановлено, що у камерах 6-го корпусного відділення тривають ремонтні роботи, спрямовані на модернізацію та покращення умов тримання ув`язнених осіб, а саме, проходять відповідні роботи щодо обладнання санітарних вузлів дверима, що відкриваються на зовні з висотою перегородок санітарного вузла не менш як 1,5 метра від підлоги (роботи проходять по мірі наявної фінансової можливості).

Для відповідного та належного забезпечення ув`язнених постільними речами, з початку року установою проведено закупівлю 1288 шт. простирадл, 1200 шт. подушок, 50 шт. ковдр напіввовняних, також у поточному місяці очікуються додаткові централізовані поставки речового майна та постільних належностей з центрального апарату ДПтС України.

Харчування засуджених та ув`язнених, які знаходяться в ДСІЗО організовано згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.1992р. № 336 та наказу Міністерства юстиції України № 850/5-2012р. Щотижня старшим інспектором відділу інтендантського та господарського забезпечення за участю завідуючого їдальнею та медичного працівника складаються меню-розкладки продуктів, які затверджуються начальником установи.

Продукти зі складу установи для приготування їжі отримує завідуючий їдальнею за масою, зазначеній в накладних, які виписуються на підставі норм забезпечення та наказу по установі про чисельність засуджених та ув`язнених за кожною нормою харчування та меню-розкладки.

Всі продукти харчування на склад установи отримуються при наявності документів, що засвідчують їх якість.

Контроль за кількістю закладеного продовольства в котел здійснюється черговим помічником начальника установи, про що свідчать записи в книзі обліку контролю за якістю приготовленої їжі.

Також, на виконання вимог ДПтС України у Дніпропетровському слідчому ізоляторі гарячий цех харчоблоку облаштовано засобами відео спостереження з проекцією нагляду на стравоварильні котли, що дає змогу керівництву слідчого ізолятора та управління в області здійснювати постійний контроль за закладкою продовольства для приготування їжі.

Контроль за якістю приготовлених страв здійснюється медичним персоналом слідчого ізолятору тричі на добу, з обов`язковою пробою на смакові якості та записом результатів у відповідному журналі.

Ув`язнені і засуджені щодня забезпечуються триразовим гарячим харчуванням за нормами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.1992р. № 336.

Для своєчасної доставки їжі з харчоблоку СІЗО до камер залучаються засуджені, залишені у СІЗО для роботи з господарського обслуговування під контролем старшого по корпусному відділенню. Видача їжі з харчоблоку проходить під наглядом завідуючого їдальнею. Доставка їжі по корпусним відділенням здійснюється в спеціальних термосах з харчового пластмасу. Приймання їжі ув`язненими і засудженими проводиться в камерах у години, установлені розпорядком дня. Для підтримання належного порядку видача їжі в камери обов`язково здійснюються під контролем посадових осіб СІЗО, а саме, старшого по корпусному відділенню або оперативного працівника.

З метою підвищення кваліфікації кухарів щодо якісного приготування страв щомісяця в першу середу поводиться контрольне приготування їжі під контролем керівного складу слідчого ізолятору.

Також, згідно ст. 108 КВК України та вимог наказу МЮУ від 18.03.2013р. № 460/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» в слідчому ізоляторі працює крамниця, де відповідно до статті 9 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ув`язнені мають змогу купувати протягом місяця за безготівковим розрахунком продукти харчування і предмети першочергової потреби на суму до одного мінімального розміру заробітної плати.

Щомісяця крамниця працює 20-22 дні, асортимент товарів відповідає додатку №7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Для забезпечення засуджених та ув`язнених повноцінним харчуванням керівництвом установи та управління в області постійно проводиться робота по придбанню продовольства за кошти загального, спеціального фонду та за рахунок учбово-виробничих майстерень та благодійної допомоги.

На час перевірки забезпеченість продуктами харчування осіб, які утримуються у Дніпропетровському слідчому ізоляторі складає 100% від потреби.

Протягом квітня 2014 року відділом ресурсного забезпечення ДПтС України в області було розглянуто та перевірено дві заяви, які надійшла на адресу управління ДПтС України у Дніпропетровській області (1-144 від 03.04.2014р. та 1-218 від 25.04.2014р.) від ув`язненого ОСОБА_3 , в яких він виказував незадоволення умовами тримання та харчуванням. Але під час особистої бесіди із ув`язненим ОСОБА_3 він вказав, що харчування та комунально-побутові послуги у слідчому ізоляторі він отримує вчасно та у достатньому обсязі, а на питання, що його змушує писати вищезазначені заяви, він вказав, що у липні 2013 року його справа Апеляційним судом Дніпропетровської області скерована до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для здійснення відповідного судового провадження і таким чином він бажає привернути до себе увагу та пише заяви до всіх можливих державних інстанцій.

На прохання засвідчити свої слова письмово він надав категоричну відмову.

Окрім того, слідчий вказав, що вищезазначені відомості також може підтвердити той факт, що на вимоги ДПтС України (лист від 31.03.2014р. року № 7/2/3-299-71211.01/40-14) співробітникам управління ДПтС України у Дніпропетровській області необхідно було організувати службову перевірку фактів, викладених у першій заяві ув`язненого ОСОБА_3 та надіслати матеріали перевірки до 16.04.2014р. Матеріали перевірки разом з фотоматеріалами були направлені до ДПтС України 15.04.2014р. за вих. № 6-209-14/1-144, а свою другу заяву ув`язнений написав 14.04.2014р., тобто навіть не отримавши вмотивовану відповідь на своє перше звернення, що вказує на необ`єктивне його ставлення до умов утримання та відсутність у його прагнення до виправлення та ресоціалізації.

ОСОБА_3 за час свого перебування у ДСІЗО надіслав на адресу Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області 10 звернень до різних відділів та служб, за результатами розгляду яких відомості не знаходили свого підтвердження, або йому було надано відповідні роз`яснення.

Таким чином, вході проведення службової перевірки по фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та інших будь-яких фактичних даних, які б вказували, або підтверджували б' достовірність зазначених у заяві відомостей щодо порушення адміністрацією ДСІЗО їх законних прав та інтересів не виявлено.

Також до матеріалів провадження долучено довідку начальника ВКВСР ДСІЗО ОСОБА_6 , згідно якої ув`язнений ОСОБА_3 за період з 10.06.2013р. по 08.05.2014р. подав 55 скарг та заяв до різних інстанцій, на які отримував відповіді.

За результатами проведеного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 22.02.2016р. слідчим в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників ДСІЗО складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

17.03.2016р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скасовано постанову про закриття кримінального провадження.

За результатами проведеного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, спираючись на відомості, встановлені досудовим розслідуванням, які викладено вище, 30.03.2016р. слідчим в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників ДСІЗО складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

12.05.2016р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скасовано постанову про закриття кримінального провадження. Однак у мотивувальній частині ухвали відсутні були будь-які вказівки на конкретні обставини ймовірного кримінального правопорушення, які слідчий суддя вважає такими, що залишились поза увагою слідчого та не були досліджені.

Дане кримінальне правопорушення зареєстровано в ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 127 КК України як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від нього або іншої особи відомості чи визнання, або з метою покарати його чи іншу особу за дії, скоєні ним або іншою особою чи у скоєнні яких він або інша особа підозрюється, а також з метою залякування чи дискримінації його або інших осіб .

Об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується: 1) діянням - нанесенням побоїв, мученням або іншими насильницькими діями; 2) наслідками, що виявляються у заподіянні сильного фізичного болю, фізичного чи морального страждань; 3) причинним зв`язком між вказаним діянням і наслідками.

Побої при катуванні - це багаторазове (два та більше разів) завдання ударів по тілу потерпілого, що не спричинило тілесних ушкоджень. Мучення (або заподіяння мук) - це дії, пов`язані з тривалим позбавленням людини їжі, пиття чи тепла, з утриманням у шкідливих для здоров`я умовах (наприклад, в умовах, які позбавляють людину будь-якого з її природних почуттів - зору, слуху, просторової або часової орієнтації) тощо. До інших насильницьких дій можуть бути віднесені погроза зброєю, застосування протигазу чи поліетиленового пакета для позбавленням можливості дихати, електричного струму, різні посягання на статеву недоторканість особи, дії, характерні для мордування, а також інші подібні дії, серед яких найбільш поширеними є підвішування тіла, придушування, обливання холодною водою, нацьковування собак, тривала ізоляція, вплив на людину постійним і голосним звуком, примушування їсти неїстівні речовини, інсценування ампутації якогось органа чи розстрілу тощо. Такі дії супроводжуються стресом, почуттям жаху чи неспокою та здатні принизити особу, зламати її морально.

Злочин є закінченим із моменту, коли потерпілому заподіяно сильного фізичного болю, фізичного чи морального страждань.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. При катуванні спеціальною метою насильницьких дій є примусити потерпілого чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від нього або іншої особи відомості чи визнання, або покарати його чи іншу особу за дії, скоєні ним або іншою особою чи у скоєнні яких він або інша особа підозрюється, а також залякування чи дискримінація його або інших осіб.

Однак, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено даних, які вказують на наявність у діях працівників ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скасовано постанову про закриття кримінального провадження ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

Слідчий розцінює факт неодноразових звернень ОСОБА_3 і ОСОБА_5 із заявами щодо неправомірних дій працівників ДСІЗО як спробу уникнути від кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 289 КК України.

16.06.2016р. слідчим в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_7 за результатами проведення слідчих дій, винесено постанову про закриття матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях працівників ДСІЗО складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КК України.

Вказана постанова оскаржена ОСОБА_3 в апеляційному порядку після розгляду її в судді першої інстанції. За результатами оскарження, постанову про закриття провадження скасовано. Одночасно судом вказано про необхідність детального допиту потерпілих. За результатами чого призначити відповідне експертне дослідження.

У ході досудового розслідування ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на виклики слідчого не з`являлись, а наявні покази в матеріалах кримінального провадження не містять об`єктивних даних для призначення відповідного експертного дослідження щодо встановлення факту здійснення відносно останніх катування з буку працівників ДСІЗО.

В результаті чого, 20.12.2016р. старшим слідчим першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КК України.

02.03.2017р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована, однак у мотивувальній частині ухвали були відсутні будь-які вказівки на конкретні обставини ймовірного кримінального правопорушення, які слідчий суддя вважає такими, що залишились поза увагою слідчого та не були досліджені.

31.07.2017р. ОСОБА_3 оскаржив в судовому порядку постанову слідчого про закриття матеріалів кримінального провадження. Слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (справі № 201/9969/17) у мотивувальній частині ухвали зазначено про відсутність відомостей, які б підтверджували належний виклик для допиту потерпілих, а також не здійснення слідчим процесуальних дій, спрямованих на вирішення питання щодо призначення експертного дослідження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 під час допиту останніх в якості потерпілих відмовилися надавати будь-які свідчення, скориставшись конституційним правом, а саме ст. 63 Конституції України. В подальшому, у ході досудового розслідування, слідчим, у відповідності до вимог ст. 135 КПК України, неодноразово було здійснено виклик потерпілих щодо повторного детального допиту, однак потерпілі на виклик слідчого жодного разу не з`явилися.

Крім того, у ході досудового розслідування було витребувано та проаналізовано медичну документацію щодо стану здоров`я скаржника під час перебування в ДСІЗО, 12.06.2014р. після проходження обстеження ОСОБА_3 встановлено діагноз: хронічний гастрит, хронічний панкреатит. В результаті чого останній отримував амбулаторне лікування та дієтичне харчування.

З метою вирішення питання щодо проведення експертного дослідження необхідно допит потерпілого від якого останні відмовились. А на повторні виклики не з`являються.

24.04.2017р. старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КК України.

24.01.2017р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована.

Допитаний як свідок заступник начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_9 показав, що він працює в Дніпровській установі виконання покарань №4 з 1997 на різних посадах. На теперішній час працює заступником начальника установи з соціально-побутової роботи.

У камерах, де утримувались взяті під варту ОСОБА_5 й ОСОБА_3 знаходяться у 6-му корпусному відділені і розраховані на два спальних місця. Загальна площа камери складає приблизно 7,5 кв.м., відповідно на кожного 3,5 кв.м. Камери постійно провітрюються, в літній період, за бажанням засуджених, витягувались вікна. Курити в камерах не було заборонено.

Камери постійно ремонтувались, у випадку недоліків негайно усувались. Прибирання у камерах згідно інструкції проводяться самими ув`язненими відповідно до графіку, ні яких грибків на стінах ні в той час, ні тепер в камерах не має. Санітарний вузол в камері відгороджений, встановлена генна чаша, змивним бачком не оборудована, є змивна труба по якій подається вода. Вода була та є постійно, напір води достатній. Гаряча вода згідно вимог інструкції повинна бути тільки у ув`язнених жінок та неповнолітніх.

Предмети першої необхідної і особистої гігієни видавались постійно, постільне також видавалось регулярно один раз у сім днів, лазня також один раз на тиждень.

Вищезазначені особи тримались у камерах на другому поверсі 6-го корпусного відділення де розміщуються колишні працівники правоохоронних органів. їжа в установі готувалась і готується відповідно до норм, у достатньої кількості, а також дієтична їжа за призначенням лікаря. Скарг та заяв від ув`язнених ОСОБА_5 й ОСОБА_3 до нього не надходило, фізичного та морально тиску на них з боку адміністрації установи не було.

Допитаний як свідок старший інспектор відділу режиму та охорони ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_10 показав, що він працює в Дніпровській установі виконання покарань №4 старшим інспектором відділу режиму і охорони з 2010 року. Повідомив, що на теперішній час на другому поверсі 6-го корпусного відділення, в камерах №.№615, 618, 633, 636, 638 розташовано по два койка ліжка із загальною жилою площею 7,2-7,4 м.кв. із розташуванням на двох ув`язнених. Відомості про період 2013-2014 він не пам`ятає.

Камери на 2-му поверсі 6-го корпусного відділення провітрюються через вентиляційний отвір в бік коридору, на вікнах камер розташовані віконні кватирки для провітрювання. В літній період за проханням ув`язнених віконні рами виймаються та виносяться з камер.

Відповідно до наказу № 46015 Міністерства юстиції України щодення призначались чергові по камерам, які наводили та підтримували санітарний стан камер. Щорічно проводились ремонти в камерах для поліпшення умов тримання.

У камерах розташовано санвузол, який відгороджено від жилої площі перегородкою, в якому встановлено чашу генну та кран для змивання. В камерах розташовано два ліжка, стіл, лавка та рукомийник, які закріплені до стін та підлоги.

Відповідно до виробничо-будівельних норм гаряча вода надавалась лише в камери де перебували неповнолітні та жінки.

Щотижнево за проханням ув`язнених видавалось мило та дезінфікуючий засіб для підтримання санітарного стану у камерах. Також щотижнево за графіком проводилась видача постільних приладів, а саме простирадла, наволочки, які після заміни здавались на прання до пральні установи.

Щотижнево, згідно з наказом № 84915 та графіком проводились санітарні обробки ув`язнених, виводились з камер до лазні, де вони приймали душ протягом 40 хвилин. Умови в лазні установи перебувають у задовільному санітарному стані.

Відповідно довідки виконувача обов`язків заступника начальника установи ОСОБА_11 встановлено, В Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» всі засуджені та особи взяті під варту забезпечується продуктами харчування за нормами постанови Кабінету Міністрів України № 336 від 16.06.1992р. Норми 1А; ЗА; 8А, Б, В; 9А; 11, харчування здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України 850/5 від 08.06.2012р. «Про затвердження Положення про організацію продовольчого забезпечення у Державній кримінально-виконавчій службі України на мирний час».

Ув`язнені ОСОБА_5 і ОСОБА_3 перебували у 2013-2014 роках під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» , отримували триразове харчування згідно норми ЗА у повному обсязі.

Інших норм забезпечення продуктами харчування засуджених та осіб взятих під варту законодавством не передбачено, також не передбачено додаткового харчування понад норм забезпечення.

В установі всім засудженим та підслідним надається триразове гаряче харчування, якість харчування постійно контролюється керівництвом установи та медичними працівниками із внесенням результатів до «Книги обліку контролю за якістю приготовленої їжі», організованого відповідно до законів України та чинного «Положення про організацію продовольчого забезпечення у ДКВС України на мирний час» затвердженого наказом Міністерства юстиції України №850/5 від 08.06.2012р.

Установа забезпечена продуктами харчування в повному обсязі згідно норм. Всі продукти харчування мають документи про якість та безпеку.

Всі засуджені та підслідні забезпечені житловою площею згідно встановлених норм, в усіх камерах облаштовані санітарні вузли, які відокремлені від основної жилої (побутової) площі камери та від умивальників суцільною загорожею, що відповідає вимогам нормативних документів. Камери № 614, №620 площею 7,7 м.кв, придатні для перебування та проживання в них 2-х осіб.

На теперішній час до плану ремонтних робіт по установі одним з пунктів є проведення ремонтних робіт (в січні-лютому 2018 року) на 6 корпусному відділені, а саме в камерах №614 та №620: ремонт стелі, заміна та переобладнання санітарного вузлу камери, відокремлення його від основної жилої площі камери та від умивальника суцільною загорожею, заміни світильників.

Заходи щодо камерної дезінфекції здійснюються згідно з вимогами наказу Міністерства Юстиції України Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014р. № 1348/5/572 «Про затвердження порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.08.2014р. за № 990/25767 ( зі змінами.).

Температурний режим в камерах контролюється щоденно, про що свідчать записи у відповідних журналах, з боку медичних працівників та керівництва установи. В зимовий період температура в камерах відповідає вимогам, а саме не знижується нижче 19°С, в літний період не перевищує 24°С. Всі камери забезпечені вікнами, крізь які проникає денне світло та для більшої зручності, потрібної зору, у кожній камері обладнано, за допомогою світильників, цілодобове регульоване штучне освітлення приміщень. Провітрювання в камерах проводиться кожен день протягом години під час прогулянки засуджених чи підслідних. Вентиляція в камерах здійснюється постійно шляхом відкривання вікон та віконець для видачі їжі.

Слідчий дійшов висновку, що на стадії досудового розслідування проведено ряд необхідних дій, за результатами яких встановлено відсутність в діях працівників ДСІЗО складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КК України, тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У своїх запереченнях процесуальний керівник прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 наполягав на безпідставності доводів заявника. оскільки досудове розслідування проведено повно, всебічно, об`єктивно, тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Згідно приписів ст. 284 КПК України рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей та документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001031, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування проведено повно, всесторонньо та з дотримання всіх вимог чинного законодавства, а постанова від 13.08.2018р. слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001031 від 23.12.2015р. є законною та обґрунтованою. Дана постанова слідчим вмотивована, містить зміст встановлених фактичних обставин та в ній викладені всі підстави, які виключають провадження та зумовлюють її закриття.

Всі доводи на які заявник посилається в своїй скарзі зводяться до її незгоди з постановленим слідчим процесуальним рішенням.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 під час допиту останніх в якості потерпілих відмовилися надавати будь-які свідчення, скориставшись конституційним правом, а саме ст. 63 Конституції України. В подальшому, у ході досудового розслідування, слідчим, у відповідності до вимог ст. 135 КПК України, неодноразово було здійснено їх виклик на повторний детальний допит. Однак потерпілі на виклик слідчого жодного разу не з`явилися. Означене спростовує доводи заявника про те, що слідством не вживалися заходи щодо повторного допиту ОСОБА_5 . Окрім того, сам заявник також не з`явився на виклик слідчого для повторного допиту, щоб перевірити його доводи.

Щодо доводів заявника про неврахування слідчим рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білозор та інші проти України» (заява № 9207/09), то це рішення має виконуватися у порядку, передбаченому Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»

При цьому, згідно зі статтями 10 12 Закону додаткові заходи індивідуального характеру, у т.ч. відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач мав до порушення Конвенції (повторний розгляд справи судом або адміністративним органом), здійснюється відповідними органами у порядку, визначеному цим Законом, але не шляхом здійснення досудового розслідування у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, правовими висновками викладеними в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії", у п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України", рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, ст. ст. 9, 110, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 13.08.2018р. слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001031 від 23.12.2015р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1