АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Cправа № 489/1352/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження: 11-сс/791/222/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про обрання
УХВАЛА
іменем України

11 травня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0004567 за апеляційними скаргами прокурора, підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч.3, 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_2 цілодобово, та покладено на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області та до Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області, не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу слідчого або прокурора, носити електронний засіб контролю,на строк до 16.05.2018 року.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він з 22.00 год. 12.09.2017 року по 05.30 год. 13.09.2017 року, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , шляхом віджиму вікна проникли до вказаного будинку, звідти таємно викрали майно ОСОБА_9 на загальну суму 31 000 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, він же, 07.10.2017 року в період часу з 00.00 год. по 04.00 год., діючи за попередньою змовою з іншими особами, шляхом віджиму вікна проникли в домоволодіння ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали її майно на загальну суму 399 000 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

15.03.2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.ст. 208, 213 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст. 185 КК України.

У поданих на ухвалу слідчого судді апеляційних скаргах:

- прокурор, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, посилається на те, що за встановленими обставинами справи встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох крадіжок чужого майна за попередньою змовою з іншими особами, якими потерпілим завдано матеріальні шкоду у великих розмірах. Вважає, що судом безпідставно зроблено висновок про відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. На його думку, судом не в повній мірі надано оцінку сукупності наявних у справі обставин, передбачених ст. 178 КПК України. Вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

- підозрюваний ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, посилаючись на те, що в судовому засіданні не доведено обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних злочинів. Наголошує, що протоколом обшуку від 15.03.2018 року, проведеного за його місцем проживання, не підтверджено перелік речей, які було викрадено у потерпілої ОСОБА_10 .. За таких обставин вважає, що вказаний процесуальний документ є неналежним та недопустимим доказом. Вказує, що не доведено ризик того, що викрадене майно буде знищено чи приховано. Зазначає, що не надано належної оцінки його особі в цілому та застосовано суворий запобіжний захід, який прирівнюється до позбавлення волі, та є на заваді продовження навчання у вищому навчальному закладі. Він уперше притягується до кримінальної відповідальності, тобто, є раніше не судимою особою, має міцні соціальні зв`язки, до затримання мешкав з батьками, за місцем фактичного проживання та навчання характеризується виключно позитивно, навчається на 5 курсі денного відділення Національного університету «Одеська юридична академія». Наведені обставини, на його думку, вказують на відсутність підстав для обрання йому цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Тому вважає за можливе застосувати щодо нього менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт, або більш м`які умови перебування під домашнім арештом з забороною залишати житло в період часу з 20 години до 08 години наступного дня. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосувати до нього менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт, чи застосувати більш м`які умови перебування під домашнім арештом з забороною залишати житло в період часу з 20 години до 08 години наступного дня.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданих апеляційних скарг, думку прокурора, яка підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, вважала апеляційну скаргу підозрюваного такою, що не підлягає задоволенню, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, викладені підозрюваним, просили їх задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як убачається з матеріалів провадження, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.ч.3, 4 ст. 185 КК України, за які законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що підтверджується, зокрема, даними протоколу обшуку за місцем його проживання, під час якого виявлені речі, про викрадення яких зазначено в протоколі допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що свідчить про наявність вищевказаної інформації на час розгляду клопотання.

Слідчим суддею вказано, що наявний ризик того, що підозрюваний може переховати або знищити викрадене майно, оскільки велику кількість викрадених речей потерпілих на теперішній час органами досудового розслідування не знайдено, а враховуючи, що при обшуку квартири, в якій проживає підозрюваний ОСОБА_8 , виявлено та вилучено майно, яке належить потерпілим, це не виключає змогу підозрюваного знищити або сховати викрадені речі, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

Між тим прокурором не доведено, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки відомості про його попередню протиправну поведінку відсутні.

Також відсутні достатні підстави вважати про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а сама лише тяжкість можливого покарання не може бути підставою для існування вказаного ризику.

Врахувавши зазначені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим доведена наявність існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може знищити, сховати будь-які речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, проте не доведено існування інших ризиків, заявлених в клопотання слідчого.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є виправданим і достатньо буде застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження як прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, який зазначений у клопотанні слідчого, а також підозрюваного про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слід визнати безпідставними.

Посилання прокурора на тяжкість злочинів та їх наслідки - завдання матеріальної шкоди у великих розмірах, вчинення злочинів у нічний час доби за попередньою змовою з іншими особами, не можуть бути підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

У контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Сам факт підозри особи у вчиненні тяжкого злочину та суворість можливого судового вироку не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без наявності ризиків, які б давали достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, у зв`язку із чим, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із цих підстав не можуть бути прийняті до уваги.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможезапобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не знаходять свого підтвердження під час перевірки матеріалів справи апеляційним судом.

Доводи підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про недоведеність обставин щодо його причетності до злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, а також про неналежність на недопустимість доказів, на яких ґрунтується підозра, не можуть бути прийняті до уваги з таких підстав.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст. 185 КК України.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінальних правопорушень, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.
Тому доводи підозрюваного ОСОБА_8 про недоведеність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, його позитивну репутацію, відсутність судимостей, що у сукупності із відомостями, наведеними в матеріалах провадження, не дає достатніх підстав вважати, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризикам, встановлених слідчим суддею, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі.

Посилання підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на наявність у нього міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання та необхідність відвідування занятій у вищому навчальному закладі, жодним чином не свідчать про недоцільність застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставини, якими як прокурор, так і підозрюваний обґрунтовують доводи апеляційних скарг, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин провадження було прийняте відповідне рішення.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків і його належної поведінки та запобігання існуючим ризикам, передбаченим п.2 ч.1 ст.177 КПК України, та відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, судове рішення про застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При цьому факти, які викликають підозру особи у вчиненні злочину, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

З огляду на викладене, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційних скарг прокурора та підозрюваного, відсутні, тому ухвала слідчого судді має бути залишена без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора та підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_3
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 14 травня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 11 травня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2