Справа № 495/3145/18
Номер провадження 1-кп/495/275/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000458 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 року народження, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, рішенням Білгород-Дністровського районного суду від 21.02.2006 року по справі № 2-1679/06 вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 24.01.2006 року та до досягнення дитиною повноліття.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , після набрання судовим рішенням чинності, систематично, на протязі тривалого часу умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), при цьому платежі на утримання дитини не здійснював з 24.01.2006 року, на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває.

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 19.03.2018 року згідно розрахунку, виданим відділом державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, складає 56 283 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно Білгород-Дністровським міськрайонним судом було прийнято рішення про стягненні з нього на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти до досягнення дитиною повноліття. Він не сплачував гроші, оскільки не було роботи. Пояснив, що наразі він працює по найму та готов сплачувати аліменти. Просив призначити мінімальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 21 лютого 2006 року було вирішено стягнути з обвинуваченого на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти до досягнення дитиною повноліття. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , систематично, на протязі тривалого часу ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки. За останній місяць він сплатив 5000грн., але вона побоюється, що після закінчення суду, він знов не буде платити аліменти. Просила суворо не карати обвинуваченого.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, а саме, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, але у відповідності до ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимісті, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин та є в силу ст. 89 КК України особою, яка не має судимості, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він нібито розкаявся у скоєному, але реальних дій, направлених на виплату встановлених рішенням суду аліментів, не зробив, не стоїть на обліку в центрі зайнятості, те, що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії невеликої тяжкості, не одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також враховуючи думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1