У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді заступника директора ТзОВ "Промислово оборонні технології", розлученого, зі слів маючого на утриманні матір пенсійного віку, раніше не судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 20.06.2013 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
09.10.2018 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 190 КК України.
В обгрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , вступивши у злочинну змову із ОСОБА_8 , підшуковували осіб, які бажали придбати аеродромні плити, вводивши їх в оману, що вони являються офіцерами Збройних сил України та мають можливість здійснити поставку цих плит, не маючи наміру здійснити поставку таких плит, заволоділи коштами ОСОБА_9 на загальну суму 183 400,00 грн., ОСОБА_10 на загальну суму 1 820 000,00 грн., ОСОБА_11 на загальну суму 1 374 510,00 грн.
Органом досудового розслідування підозрюваний затриманим не був.
У заявленому клопотанні прокурор вказує, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, може вчинити новий злочин, оскільки він не працевлаштований.
Зазначає, що підозрюваний до органу досудового розслідування не являється, на телефонні дзвінки не відповідає, за вказаною адресою не проживає, близьким родичам його місце знаходження не відомо, з ними стосунків він не підтримує, де він може перебувати вони не знають, що підтверджується відповідними рапортами.
У клопотанні прокурор зазначає, що підозрюваний перебував у розшуку, а тому досудове розслідування було зупинено.
Місцезнаходження підозрюваного встановлено 09.10.2018 року.
За доводами клопотання, запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не здатні зробити цього.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, просить таке задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти заявленого клопотання заперечили, вважають повідомлену підозру необґрунтованою, звертають увагу, що кримінальне провадження розслідується впродовж тривалого часу, справа перебувала на розгляді в суді, судом апеляційної інстанції вирок у справі було скасовано, вказано, що докази органу обвинувачення є суперечливими, в зв`язку з чим справу скеровано для додаткового розслідування, нових доказів вини підозрюваного не здобуто, останній від суду та слідства не переховувався, з 2008 року постійно проживає в смт. Чабани, де зареєстрований з 2016 року, впродовж усього часу він офіційно працевлаштований, жодних повісток про виклик за останні декілька років він не отримував, телефоном його теж ніхто не викликав, його ніхто не розшукував, просять в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Постановою від 15.07.2009 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України, яку об`єднано із кримінальною справою № 10-18925, якій присвоєно реєстраційний номер 10-18925.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2012 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та засуджений до 9 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.04.2013 року вирок суду першої інстанції скасовано, справу скеровано прокурору м. Києва для проведення додаткового розслідування, з підстав встановлених розбіжностей та суперечностей у справі.
Згідно наданого витягу, кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2013 року за № 0000545 та відповідно продовжено досудове розслідування.
05.08.2013 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
12.08.2013 у кримінальному провадженні складено та затверджено обвинувальний акт.
За поясненнями прокурора, що були надані ним в судовому засіданні, обвинувальний акт було скеровано до суду, однак, такий було повернуто судом для усунення недоліків.
Будь-які процесуальні документи з даного приводу в матеріалах клопотання відсутні.
Із супровідного листа Прокуратури Шевченківського району м. Києва від 19.12.2013 року вбачається, що кримінальне провадження скеровано слідчому Шевченківського управління поліції ОСОБА_12 .
У матеріалах клопотанні відсутні будь-які процесуальні документи, що виносились органом досудового розслідування у період з грудня 2013 року по лютий 2016 року.
За поясненнями прокурора, це зумовлено тим, що попередній процесуальний керівник у кримінальному провадженні неналежним чином здійснював свої обов`язки, кримінальне провадження фактично було приховано працівником прокуратури, останній з органів прокуратури звільнений.
Відповідно до постанови від 19.02.2016 року підозрюваний ОСОБА_4 оголошений в розшук, досудове розслідування зупинено, у постанові вказано, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування.
Оскільки підозрюваний ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно нього виділено в окреме провадження.
Постановою від 29.09.2016 року кримінальне провадження знову зупинено.
Згідно рапортів оперуповноваженого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 від 02.07.2018 року, 05.07.2018 року, 10.07.2018 року та один рапорт без зазначення дати складання, повністю ідентичних за своїм змістом, ним було відвідано адресу проживання підозрюваного ОСОБА_4 АДРЕСА_2 . В ході відвідування даної адреси двері квартири ніхто не відчиняв, місце знаходження останнього не встановлено.
Постановою від 09.10.2018 року досудове розслідування кримінального провадження відновлено в зв`язку із встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 .
Окрім цього, в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.01.2016 року по даний час, а також офіційно працевлаштований з березня 2015 року по даний час.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
За положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням доказів, що були надані сторонами та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не може вважатись не обґрунтованою на даному етапі досудового розслідування, а докази надані органом досудового розслідування свідчать про певну причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Водночас, щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, наявності однієї лише підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатньо для застосування до особи запобіжного заходу, оскільки поруч із існуванням обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Так, у заявленому клопотанні прокурор вказує, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, може вчинити новий злочин, оскільки він не працевлаштований.
Зазначає, що підозрюваний до органу досудового розслідування не являється, на телефонні дзвінки не відповідає, за вказаною адресою не проживає, близьким родичам його місце знаходження не відомо, з ними стосунків він не підтримує, де він може перебувати вони не знають, що підтверджується відповідними рапортами.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що упродовж 2013 -2018 років жодна повістка про виклик підозрюваному ОСОБА_4 не скеровувалась, будь-які відомості про те, що підозрюваний викликався органом досудового розслідування іншим передбаченим законом чином, в матеріалах клопотання відсутні та прокурором не повідомлені.
Незважаючи на те, що орган досудового розслідування був інформований про той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ця адреса проживання зазначена у протоколах допиту підозрюваного від 2009 року, вироку суду від 2012 року, повідомленні про підозру та обвинувальному акті від 2013 року, ця адреса не перевірялась.
Натомість, як вже було зазначено, в матеріалах клопотання наявні лише три рапорти оперуповноваженого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 від 02.07.2018 року, 05.07.2018 року, 10.07.2018 року та один рапорт без зазначення дати складання, повністю ідентичних за своїм змістом, де останній вказує, що ним було відвідано адресу проживання підозрюваного ОСОБА_4 АДРЕСА_2 . В ході відвідування даної адреси двері квартири ніхто не відчиняв, місце знаходження останнього не встановлено, хоча дана адреса не була місцем проживання підозрюваного.
Які дії вчиняв орган досудового розслідування по виклику чи розшуку підозрюваного, прокурор в судовому засіданні пояснити не зміг.
У клопотанні вказано, що близьким родичам місце знаходження підозрюваного не відомо, з ними стосунків він не підтримує, де він може перебувати вони не знають, що підтверджується відповідними рапортами, хоча в матеріалах клопотання жодного із таких рапортів не має, як і протоколів допитів родичів підозрюваного.
Разом з тим, до матеріалів клопотання додано рапорт щодо перевірки місця перебування підозрюваного ОСОБА_8 , де також вказано, що його місце знаходження не встановлено, хоча органу досудового розслідування достеменно відомо ще з 29.09.2016 року, що ОСОБА_8 помер.
Жодних доказів того, що в період з серпня 2013 року по даний час, ОСОБА_4 допускав позапроцесуальну поведінку, зокрема, переховувався від органу досудового розслідування та/або суду, здійснював влив на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, знищував, приховував чи спотворював речі чи документи, вчинив інше кримінальне правопорушення, в матеріалах клопотання не має, та в судовому засіданні прокурором не надані.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Враховуючи, що матеріалами клопотання та в судовому засіданні прокурором не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні слід відмовити, водночас зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду.
Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-177, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1