Справа № 203/2134/18
Провадження № 1-кп/0203/425/2018
УХВАЛА

16.08.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі
колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

розглянувши в підготовчому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 23.04.2018, суд

встановив:

З Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 23.04.2018 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України: не містить печатку, формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, є нечітким та порушує право обвинуваченого на захист, порушено порядок вручення копії обвинувального акту учасникам.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 підтримали доводи захисника ОСОБА_7 .
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, просив призначити справу до відкритого судового розгляду у Кіровському районному суді міста Дніпропетровська у складі трьох професійних суддів у діючому складі.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що не бажає приймати участь в судових засіданнях (а.с. 69).
Розглянувши клопотання захисника, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Вказаним вимогам обвинувальний акт не відповідає, оскільки не містить викладу суб`єктивної сторони кримінального правопорушення у діях ОСОБА_6 , якого обвинувачують у вчиненні умисного вбивства з корисливих мотивів, Так, в обвинувальному акті лише зазначено про виникнення корисливого умислу, проте не зазначено, в чому саме полягав цей корисний мотив.
Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину.
Жодних відомостей про ознаки корисливого мотиву в обвинувальному акті не вказано, що порушує право обвинуваченого на захист, позбавляє його можливості надати доводи на спростування цього мотиву.
Також відсутній достатній виклад об`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в тому числі, й за ознакою вчинення за попередньою змовою групою осіб. При цьому, ОСОБА_6 у співучасті в цьому кримінальному правопорушенні не обвинувачується, його дії за ознаками грабежу не кваліфікуються, у заволодінні майном потерпілого він не обвинувачується.
Крім того, органами досудового розслідування за результатами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 23.04.2018 року, дії обвинуваченого кваліфіковані за п.6 ч.2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Згідно ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.
Слід зауважити, що вказане положення закону не ставить право одного з декількох обвинувачених на суд присяжних в залежність від персональної кваліфікації саме його дій.
Відповідно до стаття 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Однак, в порушення вимог ст. 384 КПК України, прокурором не роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 та його захиснику можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних та не долучено відповідне письмове роз`яснення до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, що є порушенням права обвинувачених на захист та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.06.2015 року (справа №5-111кс15), яка відповідно ч.1 ст. 458 КПК України, є обов`язковою для застосування судами.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в ході підготовчої частини судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У зв`язку з викладеним, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 23.04.2018 року, підлягає поверненню прокурору.
Крім того, від прокурора надійшло клопотання про продовження строків тримання ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, яке обумовлене наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував через його безпідставність, недоведеність ризиків, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав заперечення захисника ОСОБА_7 . Обвинувачений ОСОБА_8 погодився з доводами свого захисника.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, визначених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням смерті людини з корисливих мотивів. За вказаний злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 зможе переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності, впливати на потерпілу та свідків.
Суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються. Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів.
Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, що спричинив загибель людини, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає можливості визначення застави як альтернативи запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи обвинуваченого та його захисника щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про наявність у ОСОБА_6 трьох малолітніх дітей, не можуть бути враховані, оскільки сам по собі характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відсутність у нього офіційно зареєстрованого місця проживання та постійного місця роботи, є на цей час достатніми підставами на обґрунтування відповідних ризиків. Посилання захисника на стан здоров`я обвинуваченого також не можуть бути враховані, оскільки наразі у суду відсутні відомості, що обвинувачений не може перебувати під вартою за станом здоров`я.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 291, 314-316 КПК України, суд

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 23.04.2018 року, повернути заступнику керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 .
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена Апеляційного суду Дніпропетровської області через кіровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2