Справа № 186/761/18
Провадження № 1-кс/0186/160/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю: старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 19 травня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Авдіївки, Донецької області, громадянина України, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на заводі «Азовсталь» фірма «БМ профідемонтаж», підсобним робітником, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , та мешкає по АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 внесеним в рамках кримінального провадження №0000253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Згідно клопотання старшого слідчого, 19 травня 2018 року о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою наживи, зайшли до 5-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де піднялися на четвертий поверх, одягли на себе маски «балаклави» та резинові перчатки білого кольору. Після чого, ОСОБА_6 подзвонив до квартири АДРЕСА_4 , вхідні двері до якої йому відчинила ОСОБА_9 , 1936 року народження. ОСОБА_8 в цей час спустилась нижче по сходах, щоб потерпіла її не бачила.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно небезпечний характер свого діяння, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету наживи, о 16 год. 45 хв. 19 травня 2018 року, скориставшись тим, що ОСОБА_9 відчинила йому вхідні двері, проник у приміщення квартири АДРЕСА_4 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, штовхнув ОСОБА_9 до коридору квартири. Після чого, ОСОБА_8 зайшла до вищезазначеної квартири і зачинила вхідні двері. ОСОБА_6 і ОСОБА_8 з метою запобігання вчинення опору потерпілої зв`язали їй ноги простирадлом та мотузкою і закрили рота ганчіркою для унеможливлення покликати на допомогу. Потім, ОСОБА_6 побачив одягнуті на потерпілій золоті сережки 585 проби, і зняв з лівого вуха потерпілої одну сережку, а з правого вуха потерпіла зняла сережку сама та віддала її ОСОБА_6 , який поклав сережки у кишеню куртки, яка на ньому була одягнута. Продовжуючи діяти умисно, ОСОБА_6 застосовуючи психологічний вплив на потерпілу, змусив ОСОБА_9 віддати їм гроші, які були в квартирі, а саме, грошові кошти в сумі 700 гривень, купюрами по 100 гривень. Також, ОСОБА_8 , з однієї із шухляд, розташованої у шафі, дістала білий поліетиленовий пакет, у якому знаходився золотий ланцюжок із натільним хрестиком із золота 585 проби, які вона поклала у кишеню. Потім, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли з квартири, покинувши місце вчинення злочину.

Викрадене майно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обернули на свою користь та розпорядилися ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 700 гривень.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , кваліфікується за ч.3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого поєднане з проникненням у житло.

Підозра ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 19 травня 2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20 травня 2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20 травня 2018 року; протоколом огляду речей від 19 травня 2018 року, а саме вирізаної з лосин балаклави, та ганчірки з лосин, білої медичної перчатки, пасма довгого сивого волосся, які були виявлені і вилучені з ділянки місцевості, розташованої за будинком АДРЕСА_5 ; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_6 як особу, яку вона бачила біля під`їзду 19 травня 2018 року о 17:00 годині; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_8 як особу, яку вона бачила біля під`їзду 19 травня 2018 року о 17:00 годині; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 особу, схожу на ту, яка вчинила пограбування; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала в ОСОБА_8 особу, яка схожа на особу, яка вчинила пограбування; протоколом огляду золотих сережок від 20 травня 2018 року, які добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_6 ; протоколом огляду золотого ланцюжка з натільним золотим хрестиком від 20 травня 2018 року, який добровільно видала працівникам поліції ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_6 , у якій мешкає ОСОБА_12 та звідки було вилучено мотузку та 11 відбитків рук.

З огляду на викладене ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які заключаються в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 , може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 одразу після злочину покинув місце події, не дочекавшись працівників поліції, на території м. Першотравенська, Дніпропетровської області, у підозрюваного відсутні будь-які соціальні зв`язки, тобто він тимчасово проживав та території міста, приїхавши до своєї колишньої дружини, неповнолітніх та недієздатних осіб на утриманні не має, веде аморальний спосіб життя. Зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим, слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 , йому відоме місце мешкання потерпілої, та під час проведення пред`явлення особи для впізнання йому стало відомо місце мешкання свідка ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 та потерпілу ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, тому слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

21 травня 2018 року о 01 годин 10 хвилин ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України був затриманий. 21 травня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні старший слідчий підтримала клопотання та прохала слідчого суддю його задовольнити, прокурор, вважав за необхідне клопотання задовольнити, підозрюваний та його захисник, заперечували проти задоволення клопотання та прохали застосувати більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту з можливістю підозрюваним працювати.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно вимогам п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу запобігання спробам:
- підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду;
- скоєння підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст.176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого (прокурора).
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Підозра ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 19 травня 2018 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 20 травня 2018 року; протоколом огляду речей від 19 травня 2018 року, а саме вирізаної з лосин балаклави, та ганчірки з лосин, білої медичної перчатки та пасма довгого сивого волосся, які були виявлені і вилучені з ділянки місцевості, розташованої за будинком АДРЕСА_5 ; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_6 як особу, яку вона бачила біля під`їзду 19 травня 2018 року о 17:00 годині; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_8 як особу, яку вона бачила біля підїзду 19 травня 2018 року о 17:00 годині; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 як особу, схожу на ту, яка вчинила пограбування; протоколом впізнання від 21 травня 2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала в ОСОБА_8 особу, яка схожа на ту, яка вчинила пограбування; протоколом огляду золотих сережок від 20 травня 2018 року, які добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_6 ; протоколом огляду золотого ланцюжка з натільним золотим хрестиком від 20 травня 2018 року, який добровільно видала працівникам поліції ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_6 , у якій мешкає ОСОБА_12 та звідки було вилучено мотузку та 11 відбитків рук, які беззаперечно вказують на причетність ОСОБА_6 до скоєння злочину в скоєнні якого його підозрюють.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_6 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який є працездатним, не перебуває на диспансерному обліку у медичному закладі, раніше судимого за злочини проти власності (зі слів підозрюваного засуджений за ч.2 ст.185 КК України, звільнився з місць позбавлення волі в січні 2015 року) та наявність у останнього реєстрації та родичів (матері) на території, яка не підконтрольна Україні (м. Авдіївка, Донецької області).

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. Враховуючи дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , зазначені вище, приходжу до висновку, що дійсно існує ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень та переховування останнього від органів досудового слідства та суду.

Оскільки підтверджень того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, суду не представлено, то суд вважає, що твердження про ризик впливання його на свідків даного кримінального провадження, є безпідставними та мають форму припущень, і висловлені у вигляді ймовірності.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» від 10 лютого 2011 року та «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року) на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

В той же час слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність такого ризику, як можливості ОСОБА_6 вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що останній вже притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину. Вказана обставина переконує слідчого суддю у необхідності обрання до підозрюваного запобіжного заходу із метою недопущення вчинення ним нових злочинів та з метою захисту інтересів суспільства від кримінальних посягань на право власності, й запобіжний захід не може бути обраний у вигляді особистого зобов`язання, поруки, застави, або домашнього арешту, зважаючи на високу ступінь суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч.4 ст.183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим слідчий суддя не визначає розмір застави.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного, те, що він, раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів проти власності, працює вахтовим способом, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання, тобто з 00 годин 10 хвилин 21 травня 2018 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 19 травня 2018 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 00 годин 10 хвилин 21 травня 2018 року до 00 годин 10 хвилин 20 липня 2018 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .