Справа № 529/553/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька Полтавської орбласті, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, невійськовозобов"язаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, відносно якого обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку травня 2017 року за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , незаконно посіяв на присадибній ділянці рослини коноплі, за якими в подальшому доглядав шляхом прополювання та поливання. 22 травня 2018 року під час обшуку у вказаному господарстві працівниками поліції було виявлено та вилучено 102 (сто дві) рослини коноплі.

В ході досудового розслідування прокурор та обвинувачений уклали угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за фактом незаконного посіву та вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше росли, тобто за ознаками злочину, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, у якій зазначені сторони угоди, формулювання підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням відповідної статті і частини КК України.

В угоді вказано, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому. У цій угоді про визнання винуватості зазначене узгоджене між прокурором і обвинуваченим покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Вказану угоду просили розглянути у підготовчому судовому засіданні, затвердити її та вироком суду призначити обвинуваченому узгоджену міру та вид покарання.

Розглянувши у відкритому підготовчому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого та його захисника, міркування прокурора про її затвердження, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене ними покарання за наступних підстав.

Відповідно до положень абзацу 3 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, пояснень прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника угода про визнання цим обвинуваченим винуватості укладена з ініціативи самого обвинуваченого щодо вчинення ним тяжкого злочину.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме: ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, яке вірно кваліфіковано за ст. 310 ч. 2 КК України, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого і його захисника та міркувань прокурора в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, у матеріалах справи відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз, що підтвердив у суді і сам обвинувачений ОСОБА_4 , у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення цим обвинуваченим злочину, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Судом встановлено, що прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 узгоджено, що за вчинене цьому обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ст. 310 ч. 2 КК України та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до твердого переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене цим обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

В порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави судові витрати, понесені на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310 ч. 2 КК України, ст. ст. керуючись ст.ст. 100, 374, 376, 468, 471, 474, 475, 476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 травня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року і шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Речові докази у вигляді саморобної конструкції, фрагменту фольги з екстрактом, висушеної речовини рослинного походження масою 0,153 гр. та 102 (сто дві) рослини коноплі разом із первинними упаковками, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області, - ЗНИЩИТИ.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування вартості проведених судових експертиз.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви про це.

Вирок набирає чинності через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: