АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1079/18 Номер провадження 11-сс/786/386/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ухвала сл.судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участі власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000609 від 20.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано, тим що слідчим не надано доказів на підтвердження вартості майна (довідкової вартості за даними експертів НДЕКЦ), а тому слідчий суддя позбавлений можливості врахувати співрозмірність завданої шкоди та вартості 8 автомобілів, на які згідно клопотання прохає накласти слідчий. Крім того, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що слідчим не доведено перебування зазначених автомобілів у ОСОБА_6 та не спростовано його твердження, що автомобілі знаходяться у третіх осіб, тому арешт може завдати значної шкоди інтересам третіх осіб, які правомірно користуються транспортними засобами.

В апеляційній скарзі прокурор Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, а тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на рухоме майно.

В обгрунтування зазначає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам закону, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України не вимагає від слідчого надавати слідчому судді при вирішенні питання про накладення арешту на майно докази на підтвердження його вартості та на доведення перебування такого майна у користуванні третіх осіб, а навпаки зобов`язує слідчого, прокурора вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою забезпечення його дієвості.

Прокурор належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, але в судове засідання не з`явився без поважних причин. Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні являється здійснення слідчими суддями, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчийсуддя, суд повинен враховувати:

1) правовупідставу для арешту майна;

2) можливістьвикористання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільнонебезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбаченихп.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з представлених матеріалів провадження вбачається, що слідчий СВ Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, мотивуючи тим, що 19.07.2017 року близько 20 год. по вул. Лохвицькій м. Гадяч, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував легковим автомобілем марки «BMW 316I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку центра м. Гадяч, у салоні якого на задньому сидінні за переднім пасажирським сидінням знаходився пассажир ОСОБА_9 ..

Під час руху, перед перехрестям на вул. Енгельсам.Гадяч, водій ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого допустив його занос та виїзд на праве узбіччя, а потім у кювет, де відбулося перекидання автомобіля марки «BMW 316I» на дах, тим самим ОСОБА_6 допустив дорожньо-транспортну пригоду.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пассажир автомобіля марки «BMW 316I», ОСОБА_9 згідно висновку комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної та судово-медичної експертизи №2/1631/1632 від 26.02.2018 року отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

20.07.2017 року за вказаним фактом слідчим СВ Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000609 за ч. 2 ст. 286 КК України.

15.05.2018 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру за ст. 286 ч.2 КК України.

Під час досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_9 завлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди в розмірі 47 591, 82грн. та моральної шкоди в розмірі 70 000 грн..

Крім того, вартість лікування ОСОБА_9 в Гадяцькій ЦРЛ склала 3735,44 грн., та в Полтавській обласній клінічній лікарні 10930,22 грн.

У ході досудового розслідування, відповідно до інформаційних ресурсів Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру МВС України щодо транспортних засобів та їх власників встановлено, що у власності ОСОБА_6 перебувають наступні транспортні засоби:

1) легковий автомобіль «SKODAOCTAVIATOUR», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

2 ) легковий автомобіль «MITSUBISHIPAJERO», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

3) легковийавтомобіль «DODGE CALIBER», державнийреєстраційнийномер НОМЕР_4 ;

4) легковийавтомобіль «SKODA SUPERB», державнийреєстраційний номер НОМЕР_5 ;

5 )легковийавтомобіль «BMW 520», державнийреєстраційний номер 4979 ВХ;

6) легковийавтомобіль «HONDA LEGEND», державнийреєстраційний номер НОМЕР_6 ;

7) легковий автомобіль «BMW 316», державнийреєстраційний номер НОМЕР_6 ;

8) легковийавтомобіль «DAEWOO LANOS 1.5», державнийреєстраційнийномер НОМЕР_7 .

Метою накладення арешту слідчий вказав забезпечення цивільного позову. Разом з тим, до матеріалів провадження не надано доказів на підтвердження вартості автомобілів, на які слідчий просить накласти арешт, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості визначити спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, крім того, слідчим не доведено перебування зазначених автомобілів у користуванні ОСОБА_6 та не спростовано його твердження, що автомобілі знаходяться у третіх осіб, а тому арешт може завдати значної шкоди інтересам третіх осіб, які правомірно користуються транспортними засобами.

А тому, колегія суддів вважає, клопотання слідчого таким,що внесене до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завдання цього кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000609 від 20.07.2017 року - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 .Захожай.