УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ №2 ВП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №006434 від 11 червня 2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ №2 ВП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0006434 від 11 червня 2018.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 10 червня 2018 року о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №23 по вул. Теліги в м. Києві, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка йшла попереду нього. Після цього, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок з хрестиком, загальною вагою 9 гр., вартістю 10000 гривень, тим самим відкрито заволодів чужим майном. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, а відкрито викраденим майном потерпілої ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 10000 гривень.
В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме підозрюваний перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою з урахуванням відсутності обґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника та просить застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Слідчий суддя вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали клопотання, приходить до такого висновку.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ №2 ВП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 11 червня 2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006434, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_7 .
11 червня 2018 року, ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами має спрямовуватися на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.06.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протокол пред`явлення особи для впізнання, за участю потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання, за участю свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими матеріалами провадження у їх сукупності. достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_7 ознак інкримінованого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою. Так, характер інкримінованого підозрюваному злочину, який має корисливу спрямованість свідчить про ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.
Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вже притягався до кримінальної відповідальності.
Також, доведеним є й ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, шляхом підкупу та погроз може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів, відмові від участі в кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за умови, якщо прокурор доведе, зокрема, що особу повідомлено про підозру у вчиненні злочину.
Санкція ч.2 ст.186 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає позбавлення волі на строк до шести років.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ №2 ВП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №006434 від 11 червня 2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити в межах досудового розслідування строком 60 діб, тобто до 09 серпня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1