25.04.2018
справа № 642/1212/18
провадження № 1кп/642/405/18
УХВАЛА
Іменем України
25 квітня 2018 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України
При проведенні підготовчого судового засідання встановлено, що кримінальне провадження підсудне даному суду і підстав для його закриття немає.
Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами КПК Україниі підстав для його повернення прокурору, судом не встановлено.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Потерпілий, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявляли. Потерпілим було заявлено клопотання про розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду з наступних підстав.
Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 кримінально-процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Харкова .
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту. Розгляд даного кримінального провадження здійснювати відкрито.
Що стосується клопотання потерпілого про розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні, то колегія суддів зазначає, що вичерпний перелік підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні містить ч. 2 ст. 27 КПК України. Потерпілим не обгрунтовано та судом не встановлено жодної із підстав передбачених законодавством для проведення закритого судового процесу.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 на більш мякий запобіжний захід, не повязаний з позбавленням волі, а саме у вигляді особистої поруки.
Як на підставу зміни обраного запобіжного заходу посилалися на стан здоровя обвинуваченого, а саме необхідність термінового проведення йому операції на лівій руці.
В судовому засіданні народний депутат Харківської міської ради ОСОБА_9 , просив суд передати обвинуваченого ОСОБА_7 на особисту поруку, вказуючи, що цілком розуміє в чому обвинувачується ОСОБА_7 , вважає, що він заслуговує на довіру та особисто зобовязуються та поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків, та ручається за його належну поведінку, та при необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу.
Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, вказав, що підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід немає. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та не зменшилися.
Потерпілий ОСОБА_8 не заперечував проти клопотання про зміну запобіжного заходу.
Обвинувачений підтримав вказане клопотання.
Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, враховує наступне.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення «Хайредінов проти України»). Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи.
Відповідно до п. 14 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» особиста порука як вид запобіжного заходу полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно дост. 194 КПКУкраїни і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу вимогу. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Вивчивши особу депутата Харківської міської ради 7 скликання 2015-2020 років ОСОБА_9 , який також є учасником бойових дій, який поручається за належну поведінку та явку обвинуваченого ОСОБА_7 за викликом до суду, виконання ним процесуальних обовязків, а також доставити його до суду на першу про те вимогу, суд вважає, що вищевказана особа безумовно заслуговує на особливу довіру і на повагу до його наміру та бажанню взяти на поруки обвинуваченого, а також суд впевнений, що він спроможний виконати всі покладені на нього законом обовязки особистого поручителя.
Щодо доводів сторони захисту про стан здоровя ОСОБА_7 та потреби останнього у лікуванні, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 20 вересня 2000 року № 192, обовязок по забезпеченню медичним обслуговуванням осіб, які утримуються під вартою, покладається на адміністрацію місця попереднього ув`язнення.
Згідно з п. 2.5 Порядку взаємодії закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоровя з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоровя України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоровя та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Відповідно до п. 2.7 зазначеного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоровя з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоровя особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоровя з орієнтовного переліку.
Крім того, питання щодо госпіталізації особи та перевезення її до закладу охорони здоров`я, де може бути надана екстрена медична допомога особам, узятим під варту, врегульоване Порядком надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі від 21 листопада 2012 року № 1122.
Таким чином, вищезазначеними нормативними актами врегульовано питання щодо організації надання медичної допомоги особам, що перебувають під вартою. Однак, обвинуваченому ОСОБА_7 всупереч зазначеного така медична допомога не була організована.
Стороною захисту суду надано консультативний висновок лікаря-спеціаліста КЗОЗ Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги від 02.04.2018 року, відповідно до якого встановлено діагноз ломаний сустав обіих костей левого предплечья, та рекомендовано проведення терміново операції в умовах спеціалізованого медичного закладу.
18.04.2018 року захисник також зверталася до Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківські області № 27, де утримується обвинувачений ОСОБА_7 , з приводу необхідності направлення обвинуваченого до медичного закладу.
До цього часу питання направлення до медичного закладу ОСОБА_7 не виконано.
В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою" вказано, що врахування стану здоров`я обвинуваченого при вирішенні питання про обрання, продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має важливе значення для забезпечення гарантування права особи на свободу і права на життя. Питання щодо неможливості застосування тримання під вартою до обвинуваченого за медичним критерієм досить часто є підставою для зміни запобіжного заходу. Проте наявність різноманітних захворювань має бути належним чином підтверджена медичною документацією.
Слід звернути увагу і на практику ЄСПЛ з цього питання. Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у звязку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.
Відповідно до ст. 7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження, в тому числі відносяться засади верховенства права, законності та поваги до людської гідності.
При цьому, в умовах Євроінтеграції, важливим є факт застосування та дотримання норм викладених в міжнародних актах, спрямованих на удосконалення системи правосуддя. З урахуванням великої кількості Пілотних рішень Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, де констатовано порушення Україною зобов`язань, щодо дотримання прав на свободу та особисту недоторканність, а також заборону катування, колегія суддів приходить до висновку, щодо можливості зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку депутата Харківської міської ради, оскільки у даному конкретному випадку, із врахуванням стану здоровя обвинуваченого, який потребує оперативного лікування, але протягом тривалого часу, належна медична допомога йому не була забезпечена, тож зміна запобіжного заходу є доцільною, оскільки у такому разі не порушується право особи на життя та здоров`я, що є найбільш цінним, що також закріплено в Конституції України. Так відповідно до ст.ст. 3, 27, 49 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу.
Таким чином, за викладених та детально проаналізованих обставин в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і вважає доцільним задовольнити клопотання сторони захисту та змінити обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід на особисту поруку.
Відповідно до ч. 4 ст. 314-1 КПК України суд вважає відсутні підстави для зобов"язання органу з питань пробації складати, відповідно до ст. 9 Закону України "Про пробацію", досудову доповідь.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316, 311, 369 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
на 16 травня 2018 року на 14-30 год.
Викликати для участі у судовому засіданні сторони кримінального провадження.
Змінити застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у визляді тримання під вартою.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Визначити поручителем за належне виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків депутата Харківського міської ради 7 скликання 2015-2020 років ОСОБА_9 .
Роз`яснити поручителю, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення , за яке передбачене законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на поручителя наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого, забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого, до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування.
Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти негайно, в залі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3