Справа № 750/7001/18
Провадження № 1-кс/750/2686/18
У Х В А Л А

13 липня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000153 від 06.07.2018, -

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з начальником відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на мобільний телефон «Nokia» С3-00, ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «lifecell» з номером НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_5 , з забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись ними.

Так з клопотання слідчого слідує, що слідчий слідчого відділу Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав неправомірну вигоду у розмірі 8000 грн. у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за закриття кримінального провадження за фактом вчинення останнім ДТП.

Під час обшуку супермаркету «Симпатик», який розташований за адресою м. Чернігів, проспект Миру, 49 було встановлено, що у відділі «Молочні продукти» перебуває громадянин України ОСОБА_5 , біля якого на відстані приблизно одного метра на холодильних камерах із замороженою рибою знаходиться лоток з яйцями торгової марки «Ясенсвіт» з назвою «Домашній смак». При відкритті даного лотка з яйцями було виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 7800 грн.
Вказані кошти ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 як неправомірну вигоду під контролем правоохоронних органів за вчиненням злочину, проведеного під час НСРД.
В ході обшуку на підставі ч. 5 ст. 236 КПК України за рішенням слідчого також було проведено особистий обшук громадянина України ОСОБА_5 , який перебував в супермаркеті «Симпатик» (іншому володінні особи) у зв`язку з тим, що були наявні достатні підстави вважати, що він переховує при собі предмети (мобільний телефон із сім картою), який має значення для кримінального провадження, адже використовувався ОСОБА_5 як засіб вчинення кримінального правопорушення за допомогою якого він здійснював дзвінки ОСОБА_6 та призначав місце зустрічі останньому з метою отримання неправомірної вигоди.

В ході особистого обшуку ОСОБА_5 він сам добровільно видав свій мобільний телефон «Nokia» С3-00», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «lifecell» з номером НОМЕР_2 , який, як він пояснив під ас обшуку, належить йому особисто.

З метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia» С3-00», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «lifecell» з номером НОМЕР_2 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, у зв`язку зі службовою зайнятістю та просив таке клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання належить відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проте слідчим у своєму клопотанні не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на разі вже визнано речовим доказом, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 про затвердження Поряду зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що само по собі виключає можливість такого майна бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Частина 8 даного Порядку зазначає, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження, а отже слідчий має право самостійно вирішувати, чи можливо таке майно, яке визнано ним речовим доказом, передавати на відповідне зберігання його власнику або ж взагалі повернути.

При цьому ч. 4 передбачає, що речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, все майно на яке необхідно накласти арешт, було вилучене в ході обшуку та визнано речовим доказом.

А, відповідно ч. 2 ст. 100 КПК України регламентує, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, є безпідставним та немотивованим.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1