Постанова

Іменем України
02 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 756/8311/15
провадження № 51-5698 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 січня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Цим вироком також засуджено ОСОБА_9 , судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржено.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 солідарно 100 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 солідарно 100 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Вироком встановлено, що ОСОБА_8 діючи в групі з ОСОБА_9 09 березня 2015 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи біля супермаркету «АТБ», який розташований на вул. Вишгородській, 44 у м. Києві на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно нанесли потерпілому ОСОБА_11 чисельні удари ногами по ногам та голові, заподіявши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, від яких потерпілий ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 січня 2018 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 січня 2018 року скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, а саме нанесення ним певних ударів, які спричинили смерть ОСОБА_11 . Вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджено за заподіяння одного тілесного ушкодження від якого настала смерть потерпілого, що обома засудженими не можливо спричинити. Апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги, не дослідив в порушення вимог ст. 404 КПК доказів та необґрунтовано залишив апеляційну скаргу без задоволення, а обвинувальний вирок без зміни.
В судовому засіданні суду касаційної інстанції захисник ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення касаційної скарги.
Потерпілий ОСОБА_7 заперечив проти задоволення касаційної скарги та просив судові рішення залишити без зміни, вважаючи вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду законними та обґрунтованими.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваження лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Залишаючи без задоволення апеляцію захисника ОСОБА_6 , апеляційний суд навів належні і достатні мотиви та підстави ухвалення рішення і не встановив істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК кваліфіковані вірно.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Той факт, що засуджений ОСОБА_8 , діючи в групі з ОСОБА_9 , умисно та цілеспрямовано завдали потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_11 , підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , даними протоколів слідчих експериментів, даними протоколів пред`явлення осіб до впізнання, висновком судово-медичної експертизи та оглядом відеозаписів к камер відеоспостереження.
Наявні в матеріалах кримінального провадження докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою, а тому об`єктивних підстав сумніватись в їх достовірності немає.
Отже, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, надавши належну оцінку доказам, суд дійшов вмотивованого висновку, що спільні дії ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 мали активний характер, були узгоджені та цілеспрямовані на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, та між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, існував прямий причинний зв`язок.
Тобто, заподіявши потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження засуджені, хоч і не передбачали настання смерті потерпілого, але повинні були і могли їх передбачити. Саме їх умисні дії знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з тими суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
Вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК.
Доводи касаційної скарги про те, що смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від одного удару в голову, що неможливо спричинити одночасно обома засудженими та виключає участь одного з них, є безпідставними, оскільки відповідно до висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_11 настала внаслідок комплексу ушкоджень в ділянці голови, що призвело до формування черепно-мозкової травми та вказує на множинні ушкодження шкіри та м`яких тканин голови, крововиливів під оболонку, у шлуночки, тканину мозку, яке спричинило розвиток набряку-набухання головного мозку.
Перевіривши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд надав належну оцінку доводам апеляційної скарги захисника засудженого, які є аналогічним доводам його касаційної скарги, та навівши підстави прийнятого рішення, обґрунтовано відмовив у їх задоволенні, з якими погоджується суд касаційної інстанції та не вбачає підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвала апеляційного суду достатньо вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.
За таких обставин, касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів
ухвалила:
Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3