УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/1433/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
04 червня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
скаржника: ОСОБА_7
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль марки «DAF» моделі «TE95XF» н.з. НОМЕР_5 , VIN- НОМЕР_2 з сідловим вантажним напівпричепом марки «SCHMITZ» моделі «SCS24» н.з. НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 т. лісопродукцію породи «сосна» колоди в загальній кількості 141 колода довжиною 4 метри кожна є об`єктами вчинення злочину та підлягають арешту відповідно до ст. 170 КПК України, що забезпечить кримінальне провадження та подальший його судовий розгляд, вчинення процесуальних дій, так і унеможливить знищення, пошкодження іншим чином розпорядженні майном.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу слідчого судді, в частині арешту транспортних засобів та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортні засоби.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, а арешт накладено на майно безпідставно з істотним порушенням прав власника.
Зазначає, 11.05.2018 року працівниками поліції поблизу с. Ігнатпіль Овруцького району на узбіччі автомобільної дороги близько 21 години 50 хвилин було виявлено вантажний автомобіль марки «DAF» моделі «TE95XF» з сідловим вантажним напівпричепом, завантаженим лісопродукцією, а саме техсировиною породи сосна без всіх необхідних документів на лісопродукцію.
У подальшому вказані транспортні засоби разом з лісопродукцією було вилучено та залишено на зберігання в Овруцькому ВП. При цьому, він не був присутній при затриманні автомобіля з напівпричепом.
Вказує, що він не є власником лісопродукції, вказаний автомобіль та напівпричіп належать йому на праві власності, та передані ним в оренду підприємцю ОСОБА_8 , яким на підставі договору надавались послуги з перевезення лісопродукції підприємцю ОСОБА_9 .
Саме ФОП ОСОБА_9 є власником лісопродукції, яка придбана ним в Державному підприємстві «Луганський держлісгосп АПК».
Зазначає, що після затримання транспортних засобів слідству надані всі документи, які підтверджують законність придбання лісопродукції, а також вказані документи надавались у судовому засіданні при розгляді клопотання слідчим суддею.
Перевезення лісопродукції здійснювалось автоперевізником - підприємцем ОСОБА_8 на підставі договору №10/05/18-ВФ від 10 травня 2018 року, однак водій автомобіля не мав при собі всіх необхідних товаросупровідних документів.
Однак, вказане порушення порядку перевезення лісопродукції не є кримінально караним діянням та не може бути підставою для позбавлення права володіння майном іншого власника.
У справі відсутні, які б вказували на те, що на належних скаржнику транспортних засобах збереглися сліди кримінального правопорушення, або містяться інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин незаконної порубки лісу.
Звертає увагу суду на те, що на даний час зазначене майно, яке залишено на зберігання в Овруцькому відділенні поліції зберігається в неналежних умовах, до нього можливий доступ сторонніх осіб, що не виключає можливість його пошкодження чи знищення.
Перебування вказаного майна під арештом суперечить вимогам ч.5 ст.173 КПК України, оскільки власника фактично позбавлено права користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Заслухавши доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що 11 травня 2018 року близько 21 години 50 хвилин, поблизу с. Ігнатпіль Овруцького району, на узбіччі автомобільної дороги сполученням Житомир - Виступовичі, було виявлено вантажний автомобіль марки «DAF» моделі «TE95XF» з сідловим вантажним напівпричепом завантаженим лісопродукцією деревини породи сосна без відповідних документів на лісопродукцію.
В ході огляду вилученої лісопродукції було встановлено, що вони являють собою колоди в загальній кількості 141 колода довжиною 4 метри кожна, на які володільцем не пред`явлено належних документів законності походження вказаної лісопродукції.
Відповідно до вимог п. 5 п.6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для майна третіх осіб.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є фізичною особою підприємцем, який, відповідно до договору оренди автомобілів, передав ФОП ОСОБА_8 автомобіль марки «DAF» модель «TE95XF» н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 з сідловим вантажним напівпричепом марки «SCHMITZ» моделі «SCS24» н.з. НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 (а.с. 25).
Вказані транспортні засоби використовуються у правомірній підприємницькій діяльності, жодних кримінальних проваджень щодо ОСОБА_7 не має.
Частиною четвертою ст.173 КПК також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя на думку апеляційного суду не врахував зазначені обставини та вимоги Закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, а зокрема розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки, оскільки фактично зупинив підприємницьку діяльність ОСОБА_10 не маючи жодних доказів, які б хоча б опосередковано могли свідчити про його незаконну діяльність.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на транспортні засоби задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «DAF» модель «TE95XF» н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 з сідловим вантажним напівпричепом марки «SCHMITZ» моделі «SCS24» н.з. НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 шляхом заборони їх відчуження, передавши власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: