Справа № 361/2562/18
Провадження № 1-кп/361/485/18
В И Р О К
Іменем України

======================================================================
11 червня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари отримані від прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001094від 19 березня 2018року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого на посаді збірника металевих конструкцій в ТОВ «Інтерметалпласт», не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не депутата, не маючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимого у 2016 році за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом, вчинене повторно за наступних обставин.

Так, 19 березня 2018 року приблизно о 00 годин 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля автомобіля марки «Nisan» моделі «Ргіmега», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул.
М. Лагунової, 10, в м. Бровари, Київської області, звернув увагу на вищевказаний автомобіль, належний на праві користування ОСОБА_4 , після чого в його виник злочинний умисел направлений на повторне незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, повторно.
В цей же день, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків своїх протиправних дій, перебуваючи біля автомобіля марки «Nisan» моделі «Ргіmега», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч волі користувача ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, присів на воційське сидіння, за допомогою ключів, які знаходились в замку запалення завів двигун, після чого на вказаному автомобілі покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим, повторно незаконно заволодів, автомобілем марки «Nisan» моделі «Ргіmега», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи
№ 12-2/378 становить 37604 грн.(тридцять шість тисяч шістсот чотири) гривні 76 коп.
Органом досудового розслідування, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що суть пред`явленого обвинувачення йому зрозуміла, винним себе за обставин вказаних в інкримінованому йому злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому, а також зазначив, що дійсно 19 березня 2018 року приблизно о 00 годин 30 хвилин без дозволу потерпілого на керування автомобілем марки «Nisan» моделі «Ргіmега», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вважав, що потерпілий не буде заперечувати проти того, що він взяв без його дозволу автомобіль. Оскільки у 2016 році судимий за ч. 1 ст. 186 КК, а також обвинувачується крім цього у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тому і інкримінується йому цей злочин за ч. 2 ст. 289 КК України як вчинений повторно. Вважав, що потерпілий не буде заперечувати проти того, що він взяв без його дозволу автомобіль. Про скоєний ним злочин дуже жалкує, просив вибачення у потерпілого.

За себе повідомив, що він має постійне місце проживання, працює, на утриманні має малолітню дитину-дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин вчиненого злочину, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, прокурором іншими учасниками процесу зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні ним, незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч. 2 ст. 289 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про його особу. А також суд приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, правову позицію прокурора, про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства та враховуючи його молодий вік без конфіскації майна, позицію потерпілого, який також просив призначити покарання ОСОБА_5 не пов`язаного з позбавленням волі та без конфіскації майна, конкретні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, дані про його особу, що він, визнав свою вину повністю та щиросердечно розкаявся в скоєному, просив вибачення у потерпілого, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вказані обставини є виключними та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого і дають суду підстави вважати, що ОСОБА_5 як особа не є небезпечним для суспільства.

Враховуючи всі перераховані обставини, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання ближче до мінімальної межі санкції інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, при цьому суд приймає до уваги і поведінку обвинуваченого після вчинення ним злочину та його поведінку в суді, яка свідчить, що ОСОБА_5 зробив для себе належні висновки, а саме не ставати на злочинний шлях, а тому вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання при звільненні з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає за можливе, не застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове покарання в виді конфіскації майна, так як він не мав наживи від вчиненого злочину, також суд враховує його молодий вік та відсутність в нього власного майна, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, відповідно до ст. 59 ч. 2 КК України.

Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, прийшов до висновку, що саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, щодо процесуальних витрат понесених за проведення експертизи то суд вважає, що такі повинні бути стягнутими з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 обраного 21.03.2018 року під час досудового розслідування у вигляді домашнього арешту у певний період доби та продовженого в ході судового провадження слід залишити без змін, оскільки підстав для зміни запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час не вбачає. З урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 171 КПК України вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд ,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у певний період доби, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Покласти на ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20 години 00 хвилин по

07 годину 00 хвилин наступного дня;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

Речові докази по справі: автомобіль марки «Nisan» моделі «Ргіmега», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на штраф майданчику Броварського ВП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути володільцю ОСОБА_4 .
Речові докази по справі: рюкзак з речами поміщений до спец пакету № 3261494, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Броварського ВП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення у справі судово-автотоварознавчої експертизи за
№ 12-2/378 від 20.04.2018 року в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1