УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неналежному розслідуванні кримінального провадження №0002912 від 27.02.2018,

В С Т А Н О В И Л А :
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 24 вересня 2018 року, в порядку ст.303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неналежному розслідуванні кримінального провадження №0002912 від 27.02.2018.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по скарзі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Так, визначені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_2 , останній оскаржує бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неналежному розслідуванні кримінального провадження №0002912 від 27.02.2018,

Разом з тим, слідчий суддя констатує, що така бездіяльність слідчого, про яку зазначає заявник ОСОБА_2 у своїй скарзі, не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому ст.303 КПК України до слідчого судді.

Крім того, зі змісту скарги вбачається, що заявник ставить перед слідчим суддею питання про зобов?язання начальника СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві негайно розпочати розслідування зазначеного кримінального провадження, визнати заявника потерпілим, допитати заявника як потерпілого, допитати свідків, негайно отримати від заявника клопотання по цьому кримінальному провадженню.

При цьому питання, які порушує заявник по суті скарги визнання його потерпілим, проведення слідчих дій у кримінальному провадженні можуть бути предметом судового розгляду в порядку ст. 303 КПК України лише у разі ухвалення слідчим рішення про відмову у визнанні особи потерпілим, а також про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Окрім того, в контексті порушених заявником питань, до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання заявника у встановлений законом строк (ст. 220 КПК України).

Однак до скарги заявником не було долучено документів, з яких можливо зробити висновок про те, що заявник ОСОБА_2 звертався до слідчого із письмовим клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0002912 від 27.02.2018, а також про проведення слідчих дій.

За таких обставин, прохання заявника зобов?язати начальника СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві негайно розпочати розслідування зазначеного кримінального провадження, визнати заявника потерпілим, допитати заявника як потерпілого, допитати свідків, негайно отримати від заявника клопотання по цьому кримінальному провадженню також не може бути предметом судового контролю слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.

Так, частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, ОСОБА_2 звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , яка не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 24, 26, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неналежному розслідуванні кримінального провадження №0002912 від 27.02.2018.

Матеріали скарги повернути ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1