ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/104/18 Справа № 214/6465/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, непрацюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0002053, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 листопада 2018 року включно.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, вказані у клопотанні слідчого ризики, передбаченій ст. 177 КПК України, дійсно наявні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину під час випробування, що відносно останнього розглядається кримінальне провадження у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а також наявність двох обвинувальних актів відносно підозрюваного, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, є підставою для застосування відносно ОСОБА_8 саме тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що при вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчим суддею не обґрунтована взагалі відмова щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, прокурором не доведено необхідність обрання самого суворого запобіжного заходу. Але суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором та слідчим не доведено наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає протиправними посилання сторони обвинувачення на наявність інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_8 , оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу вирішується в даному кримінальному провадженні, а інші провадження розслідуються окремо.

Також зазначив, що слідчим суддею в порушення вимог ст. 372 КПК України не зазначено в ухвалі номер кримінального провадження, не вказано точний час та дату затримання підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника в інтересах підозрюваного та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_8 є особою раніше судимою за вчинення аналогічних корисливих злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинив новий злочин під час іспитового строку, також, що відносно підозрюваного існує ще одне кримінальне провадження, яке розглядається у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а також наявність повідомлень ОСОБА_8 про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які він вчинив раніше та відповідних обвинувальних актів відносно підозрюваного, які направлені до судів. Крім того, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не працює, неодружений та немає міцних соціальних зв`язків. Таким чином, слідчий суддя врахував особу підозрюваного та обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Доводи ж захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, які викладені в апеляційній скарзі, для вирішення питання можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки суд при постановлені ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги сторони захисту, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а натомість спростовуються наданими матеріалами в повному обсязі, у зв`язку з чим є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі суду першої інстанції відсутні номер кримінального провадження та дата затримання підозрюваного ОСОБА_8 не є підставою для скасування або зміни судового рішення в цілому.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4