У Х В А Л А
(про арешт тимчасово вилученого майна)
Справа № 348/2145/18
Номер провадження 1-кс/348/844/18

11 жовтня 2018 року м.Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянула клопотання слідчого ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання надійшло до суду 10 жовтня 2018 року.

Суд, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за №0000717 від 10.10.2018 року, у межах якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши слідчого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи тим, що слідчим відділенням Надвірнянського відділу поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000717 від 10.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 09 жовтня 2018 року о 20:23 год. до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 09.10.2018 року о 20:23 год. за адресою: с.Молодків,

вул. Луговська Надвірнянського району перед с. Бабче, Богородчанського району, Івано-Франківської в сторону с. Старуня Богородчанського району вивозять дерево породи «дуб», транспортним засобом марки «ЗІЛ -157» д.н.з. НОМЕР_1 .

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що в період часу з 19:00 год. по 20:20 год. невідома особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку лісодеревини типу «дуб звичайний» в лісовому масиві ДП «Солотвинське лісове господарство» за допомогою транспортного засобу марки «ЗІЛ-157» д.н.з. НОМЕР_1 , в кількості 8 колод, довжиною 3,70 м дерева породи «дуб звичайний». Під час вчинення даної крадіжки невідома особа була помічена місцевими жителями с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області. До приїзду працівників поліції, невідома особа скинула з даного транспортного засобу деревину та покинула місце вчинення злочину у невідомому напрямку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, 10 жовтня 2018 року слідчий СВ Надвірнянського ВП ОСОБА_3 вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 за ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході проведення огляду місця події 09.10.2018 року на проїзній частині ґрунтової дороги до лісового масиву ДП «Солотвинське лісове господарство», в адміністративних межах с.Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області, було виявлено вищеописані колоди дерева породи «дуб звичайний» та в подальшому передано на відповідальне зберігання лісничому ДП «Солотвинське лісове господарство» ОСОБА_4 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав дане клопотання та просив його задоволити.

Заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

На підставі викладеного, враховуючи те, що вище наведене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є необхідність накладення арешту надане майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, які пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або)зберегли на собі його сліди.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України враховує правову підставу для арешту майна, можливість його як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчий суддя визначає, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту п.3 ч.2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження, заборонивши його відчужувати. Обставин, які підтверджують, що заборона користування даним нерухомим майном призведе до наслідків, визначених в ч. 10 ст. 170 КПК України, матеріалами провадження не встановлено. Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, та слід накласти арешт на нерумоме майно із забороною відчуження, розпорядження вказаним майном, але без заборони ним користуватися.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання, оскільки зрубані колоди дерев зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та використовувалися як засіб незаконної вирубки лісу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.131,132,167,170-173 КПК України, слідчий судя-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на:

- лісодеревину в кількості 8 (вісім) колод довжиною 3,70 м дерева породи «дуб звичайний», яку було виявлено під час огляду місця події 09.10.2018 року на проїзній частині ґрунтової дороги лісового масиву ДП «Солотвинське лісове господарство», в адміністративних межах с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Передати на відповідальне зберігання вищеописані колоди дерева породи "дуб звичайний" в ДП «Солотвинське лісове господарство», що розташоване за адресою: смт. Солотвин, вул. Грушевського, 22, Богородчанського району, Івано-Франківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. ст. 309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1