УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9675/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 173 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
13 серпня 2018 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 та представника цієї особи - адвоката ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту на вищевказане майно. Посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Твердить про істотне порушення слідчим та слідчим суддею прав користувача та власника майна, яким не була вручена копія протоколу про тимчасове вилучення майна та які не були належним чином повідомлені про розгляд справи слідчим суддею. Посилається також на відсутність підстав вважати, що існує реальна загроза заміни, переховування або знищення автомобіля, ключів чи свідоцтва про реєстрацію ТЗ, відсутність постанови слідчого про визнання вказаного майна речовими доказами. Твердить також про відсутність в матеріалах справи технічного носія інформації з аудіозаписом судового засідання.
Заслухавши доводи власника майна ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно положень ст. ст. 103, 107 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися судом на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, або у журналі судового засідання; фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та в цьому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно протоколу огляду місця події та вищевказаного транспортного засобу від 26.07.2018., дана слідча дія проводилася за участі двох понятих та законного користувача вищевказаного автомобіля ОСОБА_10 , який під час огляду самостійно зняв з автомобіля та забрав акумуляторну батарею; автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключ від його замка були тимчасово вилучені до Житомирського РВП (а. с. 5).
Слідчим та прокурором у даному кримінальному провадженні доведено, що вищевказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовими доказами, оскільки є предметом можливого злочину, передбаченого ст. 290 КК України (автомобіль), могли зберегли на собі сліди такого злочину та можуть містити інші відомості, які можуть бути встановлені шляхом проведення відповідних експертиз та використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження; на даний час є нагальна потреба органу досудового розслідування у фіксуванні та збереженні слідів злочину, що були виявлені під час огляду транспортного засобу, у проведенні з ним ряду судових експертиз для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. А тому, з метою забезпечення збереження цих речових доказів для запобігання можливості їх змін, приховування або знищення, та наявних на автомобілі слідів злочину, доведена необхідність накладення арешту на це майно на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України.
Запобіжний захід у виді арешту вищевказаного майна на даній стадії даного кримінального провадження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника та законного користувача цього майна.
Розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно проведено слідчим суддею у відсутності слідчого та інших учасників судового розгляду, у тому числі, власника майна, з дотриманням вимог ст. ст. 172, 173 КПК України та веденням журналу судового засідання без істотних порушень вимог цього Кодексу. У мотивувальній частині ухвали слідчим суддею наведено належне обґрунтування необхідності вирішення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у відсутності власника та користувача майна.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді, що є законною та обґрунтованою, немає.
Тому доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: