Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1417/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 34 від 01.02.2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 27.07.2018 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрушки, Попільнянського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
за участю :
прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

В поданій апеляційній скарзі прокурор вирок суду в частині призначеного покарання просить скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Вказує на те, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 судом не враховано, що останній у вчиненому не розкаявся, не сприяв розкриттю злочину, не відшкодував потерпілому завдані злочином збитки, вчинив злочин щодо особи похилого віку, думку потерпілого про призначення обвинуваченому суворого покарання.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Вказує, що вирок суду є незаконний та необґрунтований, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на доказах, які відповідно до закону є недопустимими. Зазначає, що судом не достовірно викладені покази свідків та судово-медичного експерта ОСОБА_12 . Вважає, що докази які містяться в матеріалах справи свідчать про те, що пред`явлене обвинувачення є недоведеним оскільки докази у своїй сукупності не підтверджують вину ОСОБА_6 у скоєні вказаного злочину. Зазначає, що висновки експерта від 08.02.2017 року №13, від 12.07.2017 року №92, №178 від 09.11.2017 року були складені з порушеннями вимог КПК України.

На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення в яких просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

На апеляційну скаргу обвинуваченного представник потерпілого ОСОБА_10 подав заперечення, в яких апеляційну скаргу обвинуваченого просив залишити без задоволення.

Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 27.07.2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням впродов ж двох років.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 судом покладені обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Як визнав суд, 01 лютого 2017 року близько 16 години 00 хвилин у ОСОБА_6 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, які знаходились на вулиці Лісовій в селі Харліївка, Попільнянського району, Житомирської області, з мотивів явної неповаги до суспільства, виник умисел на грубе порушення громадського порядку.
Реалізуючи свій злочинний умисел близько 16 год. 00 хв. 01 лютого 2017 року, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, не маючи раніше будь-яких відносин з ОСОБА_9 , підійшли до будинку проживання останнього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , самостійно відчинивши вхідні двері веранди вказаного будинку, покликали ОСОБА_9 . В цей же час, коли ОСОБА_9 вийшов з будинку на подвір`я, ОСОБА_6 протиставляючи себе суспільству, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилось в очевидному для них і присутніх громадян, зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності схопив ОСОБА_9 обома руками за одяг в області грудної клітини, розпочавши таким чином хуліганській дії. В цей час особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, яка знаходилася біля ОСОБА_9 , із хуліганських спонукань, протиставляючи себе суспільству, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилось в очевидному для неї і присутніх громадян, зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності умисно нанесла один удар рукою в область лівої сторони голови ОСОБА_9 . Внаслідок даного удару, ОСОБА_9 схопив за одяг особу, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження. В цей час ОСОБА_6 , знаходячись позаду ОСОБА_9 наніс останньому удар своєю ногою в область правої гомілки, від якого ОСОБА_9 впав до низу. Після того, ОСОБА_6 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, спільно нанесли кілька ударів ногами по обличчю ОСОБА_9 .
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми навколо лівого ока, садна слизової оболонки верхньої губи зліва, садна червоної кайми верхньої губи, садна червоної кайми нижньої губи, синця правої гомілки, забійної рани чола зліва, переломів носової кістки та струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, потерпілого і його представника які підтримали подану прокурором апеляційну скаргу та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_9 , про те, що перебуваючи у будинку він почув стук у вхідні двері, коли вийшов на подвір`я, побачив обвинуваченого та його сина. Він відштовхнув від себе ОСОБА_6 , який впав на сніг.Син обвинуваченого його вдарив він взяв сина за одежу, а ОСОБА_6 збив його з ніг, а коли він упав обвинувачений наніс йому удари ногами, переломив носа, він покликав дружину на допомогу, а коли вона вийшла з будинку і стала кричати ОСОБА_6 та його син залишили місце події.

Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий розповів та показав, за яких обставин ОСОБА_6 та його син заподіяли йому тілесні ушкодження.

У висновку судово-медичної експертизи №13 від 08.02.2017 року, висновку судово-медичної експертизи №92 від 12.07.2017 року та висновку судово-медичної експертизи №178 від 09.11.2017 року зазначені локалізація та характер тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілого ОСОБА_9 .

Винність обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину стверджується і іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які зазначені у вироку суду.

Тому доводи ОСОБА_6 про те, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена його вина у вчинені вказаного злочину, є безпідставними.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.296 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив дії у групі осіб, які грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, підстав для перекваліфікації його дій на ч.2 ст. 125 КК України, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд врахував, що ОСОБА_6 раніше не судимий, пенсіонер, є інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від злочину не настало, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин щодо особи похилого віку, а тому призначив йому покарання в межах санкції ст. 296 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, а на підставі ст.75 КК України обґрунтовано звільнив його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для скасування вироку суду з мотивів м`якості призначеного покарання про, що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.

Доводи обвинуваченого, щодо неналежності доказів, а саме висновку судово-медичної експертизи №13 від 08.02.2017 року, висновку судово-медичної експертизи №92 від 12.07.2017 року та висновку судово-медичної експертизи №178 від 09.11.2017 року, які на думку апелянта були складені з порушеннями вимог КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Судом першої інстанції були досліджені вказані висновки та допитаний експерт ОСОБА_12 , який підтвердив висновки судово-медичних експертиз та дав роз`яснення по своїх висновках щодо кількості ударів, які були нанесені потерпілому ОСОБА_9 і при яких обставинах утворились тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №13 від 08.02.2017 року, висновку судово-медичної експертизи №92 від 12.07.2017 року та висновку судово-медичної експертизи №178 від 09.11.2017 року, судово-медичний експерт ОСОБА_12 , попереджений за відмову або ухилення від дачі висновку експерта, або а дачу свідомо неправдивого висновку за ст.ст. 384, 385, 387 КК України, а тому посилання обвинуваченого про те, що вказаний судово-медичний експерт не попереджався належним чином про кримінальну відповідальність, що дає підстави на думку апелянта для визнання висновків експертиз неналежними доказами, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Не ознайомлення експертом з матеріалами кримінального провадження, неправильне зазначення у висновку експертом номера та серії паспорта особи щодо якої проводиться обстеження, не є істотними порушення норм КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку суду.

Районний суд розглядаючи вказане кримінальне провадження не допустив істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку суду.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 27.07.2018 року, щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: