УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2018 року

м. Київ
справа 234/9631/17
провадження № 51-8991ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу та доповнення до неї захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 08 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року в межах кримінального провадження № 0001637 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 296 КК.
Суть питання
За вироком Краматорського міського суду Донецької області від 08 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 263 КК на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 162 КК на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 296 КК на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за те, що він 01 квітня 2017 року приблизно о 11:30, проходячи біля пустиря розташованого поблизу вул. Щербакова у м. Краматорську де побачив на землі предмет зовні схожий на пістолет SCHMEISSER Kal 9mm, який підняв із землі, тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу та переніс за місцем свого мешкання, а саме у квартиру АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати.
09 червня 2017 року в період часу з 00:10 до 00:30 в ході проведення огляду працівники поліції виявили та вилучили у ОСОБА_4 предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням KO 050240 SCHMEISSER Kal 9mm, який є ручною вогнепальною зброєю гладкоствольним пістолетом моделі «ПГШ-790» калібру 9 мм РА, промислового виробництва.
Крім того, 08 червня 2017 року приблизно о 20:00 ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 побачив сидячого на лавці біля першого під`їзду свого сусіда ОСОБА_6 . Підійшовши до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 сів з ним поруч на лавку та доставши з сумки, яка була у нього при собі, пістолет SCHMEISSER Kal 9 mm., намагаючись своєю поведінкою продемонструвати присутньому своє зневажливе ставлення до нього та норм громадської моралі, діючи умисно, нехтуючи існуючими в суспільстві правилами поведінки, моральності і благопристойності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою, безпричинно зробив три постріли з вищевказаного пістолету у різні напрямки. На що ОСОБА_6 , зробив ОСОБА_4 зауваження та став вимагати від нього припинити хуліганські дії. В свою чергу ОСОБА_4 , не реагуючи на зауваження ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з особливою зухвалістю схопив останнього за воріт сорочки намагаючись при цьому нанести йому тілесні ушкодження.
У цей момент, повз лавки на якій сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проходила ОСОБА_7 , яка почала робити зауваження ОСОБА_4 та вимагати від останнього припинити свої хуліганські дії, при цьому сказавши останньому, що в разі, якщо він не припинить свої хуліганські дії вона викличе поліцію.
Однак ОСОБА_4 , на вказані зауваження не відреагував, натомість продовжуючи свої хуліганські дії спрямовані на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, піднявся з лавки та побіг за останньою.
ОСОБА_7 з метою уникнути побиття зі сторони ОСОБА_4 побігла за місцем свого мешкання, а саме у квартиру АДРЕСА_3 та стала намагатися зачинити вхідні двері на ключ, однак ОСОБА_4 наздогнав її та, застосовуючи насильство до ОСОБА_7 незаконно проник у її квартиру. Знаходячись у зазначеній квартирі, за місцем мешкання ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії спрямовані на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 підійшов до останньої та, з особливою зухвалістю кулаком правої руки три рази вдарив ОСОБА_7 в обличчя та тіло, а саме: один раз в область обличчя з правої сторони, один раз в область правого вуха та один раз в область правого передпліччя, тим самим завдавши їй фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень.
На крик ОСОБА_7 з кімнати вибігла її мати ОСОБА_8 , яка відштовхнувши останню почала активно припиняти хуліганські дії ОСОБА_4 , намагаючись при цьому його заспокоїти. У відповідь ОСОБА_4 , не зважаючи на вимоги ОСОБА_8 припинити бійку, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_8 та кулаком правої руки вдарив її три рази в область обличчя, а саме: один удар в область підборіддя праворуч, другий удар в область губ та третій удар в область правої скули, таким чином, вчинив опір громадянам, які припиняють хуліганські дії.
На крик ОСОБА_8 до квартири прибіг мешканець вищезазначеного будинку, який витягнув ОСОБА_4 з квартиру на вулицю. В результаті умисних, противоправних дій ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_8 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.
Після того, як ОСОБА_4 вивели на вулицю, останній, перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , продовжуючи свої наполегливі, хуліганські дії спрямовані на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно з особливою зухвалістю, став кидати цеглини у вікна квартири де мешкає ОСОБА_6 розбивши два двохкамерні склопакети у кухні, один двохкамерний склопакет у вітальній кімнаті та, один двохкамерний склопакет у спальній кімнаті, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6863 грн.
Не припиняючи своїх наполегливих хуліганських дій спрямованих на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_4 , побачивши біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_9 підійшов до останнього та діючи умисно, з особливою зухвалістю, почав безпричинно чіплятись до ОСОБА_9 , ображаючи останнього нецензурною лайкою, при цьому намагаючись своєю поведінкою продемонструвати присутнім своє зневажливе ставлення до них та норм моралі.
Побачивши, що ОСОБА_9 намагається уникнути розмови, ОСОБА_4 , безпричинно долонею правої руки вдарив ОСОБА_9 в область лівої щоки, тим самим, завдавши йому фізичного болю, який не заподіяв тілесні ушкодження.
Побачивши вказані дії ОСОБА_4 , ОСОБА_10 почала робити зауваження ОСОБА_4 щодо його неналежної поведінки та вимагати щоб він заспокоївся. Однак ОСОБА_4 , на вказані зауваження не відреагував, натомість схопивши руками ОСОБА_9 за футболку став його тягнути до себе при цьому порвавши срібний ланцюжок, вартість ремонту якого складає 30 грн., тим самим завдавши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
Після цього, ОСОБА_4 , розуміючи, що громадяни викликали поліцію, злякавшись останніх з місця скоєного злочину зник.
Крім того, 08 червня 2017 року приблизно о 20:20 ОСОБА_4 , вчиняючи хуліганські дії, знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 порушуючи право громадян на недоторканість житла передбаченого ст.30 Конституції України, діючи умисно, без дозволу мешканців вищезазначеної квартири, незаконно, відштовхуючи ОСОБА_7 , яка його не пускала до свого житла, тобто із застосуванням насильства, проник у житло ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , де останні фактично мешкають.
Ігноруючи законні вимоги ОСОБА_7 покинути домоволодіння, всупереч волі останньої, ОСОБА_4 пройшов у коридор вказаної квартири, де з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 підійшов до останньої та діючи умисно, кулаком правої руки три рази вдарив ОСОБА_7 по обличчю та тілу, причинивши тим самим їй фізичного болю.
На крик ОСОБА_7 з кімнати вибігла її мати ОСОБА_8 , яка відштовхнула її від ОСОБА_4 та стала вимагати від нього покинути квартиру.
Однак ОСОБА_4 , продовжуючи ігнорувати законні вимогу ОСОБА_8 , підійшов до останньої та кулаком правої руки вдарив її три рази в область обличчя, заподіявши тим самим їй легкі тілесні ушкодження.
На крик ОСОБА_8 до квартири прибіг мешканець вищезазначеного будинку, який витягнув ОСОБА_4 з квартиру на вулицю.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості, просить змінити вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 і на підставі ст. 75 КК звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки й покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК.
На обґрунтування своїх вимог захисник указує на те, що суди першої і апеляційної інстанцій, при призначенні засудженому покарання, належним чином не врахували, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, є інвалідом 3 групи, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, визнав свою вину, щиро розкаявся. Вказане, на думку захисника, свідчить про можливість звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК.
У поданих доповненнях захисник посилається, на пояснення сусідів ОСОБА_4 , які позитивно характеризують останнього.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Доведеності винуватості засудженого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 296 КК відповідно до вимог ст. 433 КПК Верховний Суд не перевіряв, оскільки законність та обґрунтованість судових рішень у цій частині захисником не оскаржуються.
Зі змісту скарги захисника убачається, що він фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання є:
кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права;
уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»;
юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо;
оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо;
індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.
Частиною 2 ст. 50 КК закріплено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_4 згідно з указаними нормами закону врахував: характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу засудженого, котрий раніше не судимий, на диспансерних обліках у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується без негативних посилань, є інвалідом 3 групи, займається підприємницькою діяльністю. При цьому, суд визнав щире каяття ОСОБА_4 , визнання ним своєї вини, добровільне відшкодування завданої шкоди, обставинами, що пом`якшують покарання, а вчинення злочину щодо особи похилого віку, обставиною, що його обтяжує.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, встановлених Кримінальним кодексом України, і дійшов обґрунтованого висновку про призначення засудженому покарання в межах санкцій статей, за якими його засуджено, визначивши остаточний його вид і розмір шляхом часткового складання призначених покарань на підставі ст. 70 КК. З таким висновком погодився суд апеляційної інстанції, правильним його вважає і Верховний Суд.
Підстав вважати призначене ОСОБА_4 покарання явно несправедливим унаслідок суворості або призначеним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність Верховний Суд не вбачає, як і не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК та звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду вбачається, що захисник засудженого ОСОБА_4 , не погоджуючись із вироком місцевого суду, подав апеляційну скаргу, в якій наводив доводи щодо невідповідності призначеного засудженому покарання тяжкості вчиненого ним злочинів внаслідок суворості, які за змістом та суттю є аналогічні доводам, викладеним захисником у касаційній скарзі.
Під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку цей суд перевірив усі посилання й доводи, викладені стороною захисту у згаданій апеляційній скарзі, і, не встановивши підстав для скасування або зміни вироку місцевого суду, в частині призначення засудженому покарання, вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши аргументи та підстави для прийняття такого рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції, залишений без змін апеляційним судом, в частині визначення виду і розміру призначеного засудженому ОСОБА_4 покарання відповідає принципам законності, індивідуалізації та справедливості.
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, вмотивованість їх висновків з питань правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_4 покарання та справедливості обраного йому заходу примусу, захисник у касаційній скарзі та доповненні до неї не навів.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 08 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3