"01" жовтня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
встановив:
На обґрунтування скарги заявник зазначає, зокрема, що він не згоден з постановою прокурора ОСОБА_6 від 29.08.2018, оскільки в діях слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_6 вбачається бездіяльність направлена на виправдання злочинних дій водія ОСОБА_7 з метою її уникнення від кримінальної відповідальності згідно ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначає, що він отримав лист від прокурора ОСОБА_6 від 29.08.2018 через поштове відділення 18.09.2018.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.09.2018 відкрито судове провадження у справі за даною скаргою ОСОБА_3 (а.с. 5).
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану скаргу підтримав.
В судовому засіданні слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги, оскільки винесена нею постанова про відмову у визнанні потерпілим є обґрунтованою та вмотивованою.
Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані документи та оцінивши докази, приходить до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про відсутність на теперішній час підстав до задоволення заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим по даному кримінальному провадженню.
В ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За загальним правилом, в основі на набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачається, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.
Згідно ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 28.08.2015 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_9 , а мати ОСОБА_8 (а.с. 10).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини.
Згідно заяви ОСОБА_8 від 06.07.2018, адресованої слідчому ВРЗ у СТ СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , вона підтверджує, що ОСОБА_3 , 1954 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно є законним біологічним батьком її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . З громадянином ОСОБА_3 вона проживає у цивільному шлюбі з 2007 року (а.с. 3).
Згідно до ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Однак, заявником до поданої до суду скарги не надано відповідних доказів на підтвердження того, що він разом із ОСОБА_8 пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, та в ході розгляду скарги суду таких даних не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1