Справа № 161/1773/15-к
Провадження № 1-кп/161/301/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 серпня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретара ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000615 від 5 серпня 2013 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зміїнець, Луцького району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, не задовільним станом здоров`я, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
В С Т А Н О В И В :
Біля 11 години 35 хвилин 18 липня 2009 року, в с. Милуші, Луцького району, на 3 км. + 100 м. асфальтобетонної, сухої ділянки автодороги сполученням Маяки-Луцьк , що з однією смугою руху в кожному напрямку, водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом, пасажирським автобусом марки Богдан А09202, реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , виїжджаючи із правого узбіччя на проїзну частину дороги, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме всупереч п.10.1., 10.2. і 1.10. Правил дорожнього руху України, перед виїздом на проїзну частину автодороги не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухаються по ній, не переконався у тому, що позаду нього в попутному напрямку рухається легковий автомобіль марки Ford Scorpio, транзитний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , створив перешкоду та небезпеку для даного транспортного засобу, внаслідок чого настала дорожньо-транспортна пригода в результаті якої водій автомобіля Ford Scorpio ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у виді: забійної рани правого колінного суглобу, садна лівого колінного суглобу, закритого перелому нігтевої фаланги 1-го пальця правої стопи, неповного перелому 12-того ребра, справа, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступені тяжкості, та його пасажир - малолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої третини обох кісток, лівого передпліччя без зміщення, що за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості.

В зв`язку з незадовільним станом здоров`я ОСОБА_4 , суд, відповідно ст.ст.372, 506,512 КПК України, прийняв рішення провести судове засідання у відсутності ОСОБА_4 .
Суд, відповідно до ст.ст.22,349 КПК України дослідив докази сторони обвинувачення.

З протоколів огляду дорожньо-транспортної пригоди від 18 липня, 9 серпня, 4 грудня, 9 грудня 2009 року встановлені дані, що в с. Милуші, Луцького району, на 3 км. + 100 м. асфальтобетонної, сухої ділянки автодороги сполученням Маяки-Луцьк , що з однією смугою руху в кожному напрямку, зіткнулись автомобіль марки Ford Scorpio, транзитний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , з пасажирським автобусом марки Богдан А09202, реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 .

Також, встановлені дані, ширини смугу руху 3.8 метра по якій рухався легковий автомобіль з м.Луцьк в напрямку з м.Ковель, ширини смуги руху 4.1 метра по якій рухався автобус та повертав на смугу руху легкового автомобіля, наявність узбіччя з обох полос руху, на проїзній частині дороги до і після місця зіткнення нанесена повздовжня розмітка 1.1 для розділення зустрічних потоків у виді суцільної лінії, сліди гальмування та місце зіткнення транспортних засобів на смузі руху легкового автомобіля на відстані 1.75 та 1.85 метрів від краю проїзної частини.

Разом з тим, встановлено що транспортні засоби отримали механічні пошкодження та встановлено очевидця події ОСОБА_14 (т.№2 а.с.3-11.12-13,14-28,29-41).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 15 листопада 2009 року з участю ОСОБА_4 встановлені дані ним показання, що в с.Зміїнець, керуючи автобусом марки Богдан А09202, під`їхав для розвороту на перехрестя з вул.Хутірською, однак, побачивши що позаду нього на зустрічній полосі в попутному напрямку їде з великою швидкістю автомобіль Форд Скорпіо , зупинився, але легковий автомобіль з незрозумілих причин почав гальмувати, з`їжджаючи на праву полосу та передньою частиною зіткнувся із задньою частиною автобуса (т.№1 а.с.99-112).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 18 листопада 2009 року з участю обвинуваченого ОСОБА_3 встановлені дані ним показання, аналогічним що він дав в судовому засіданні (т.№1 а.с.113-131).

З протоколів відтворення обстановки та обставин події від 11 січня,19 січня 2011 року з участю ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 встановлені дані, які кожен давав під час попередніх слідчих дій, а саме відтворенні обстановки та обставин події в листопаді 2009 року (т.№1 а.с.132-134,135-137,138-140).

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 показав, що їхав в автомобілі, сидів позаду на пасажирському місці позаду батька, був пристебнутий ременем безпеки, в автомобілі, окрім нього був батько та двоє його друзів, а інші обставини дорожньо- транспортної пригоди він не пам`ятає.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_6 показала, що під час руху в автомобілі, розмовляла із сином та за дорожньою обстановкою не слідкувала, підняла голову, і відчула зіткнення з маршрутним транспортним засобом, що відбулось на смузі руху їх автомобіля.

Також, ОСОБА_6 показала, що за кермом сидів її колишній чоловік, збоку товариш ОСОБА_15 , позаду зліва за водієм сидів син, вона посередині, а збоку справа товариш ОСОБА_15 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що разом з Бринзою бачив в с.Милуші момент зіткнення автомобіля із автобусом, де на перехресті автобус Богдан зліва від них, від узбіччя почав рух, а потім різко пішов на розворот по зустрічній смузі руху, де прискорився, однак, позаду нього вискочив автомобіль Форд та здійснив зіткнення з задньою частиною автобуса.

Також, ОСОБА_16 показав, що вони зупинилися, підійшли до автомобіля, де помітили пасажира, який сидів спереду на місці пасажира та був у крові, а тому повезли його у травмпункт, а відчинивши задні двері автомобіля побачили дитину зростом 150 см, який був пристебнутий ременем безпеки та жінку.

Разом з тим, ОСОБА_16 показав, що зіткнення відбулось посеред дороги, на місці ДТП зупинявся ще автомобіль червоного кольору, та свідок, відповідаючи на питання заперечив, що на стоянці знаходився інший автомобіль білого кольору.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що їхав у Луцьк із села та став свідком ДТП у с. Милуші, на місці розвороту автобусів, де автобус стояв на своїй смузі руху, та планував здійснювати маневр розвороту, однак, за ним виїхав автомобіль марки Форд та відбулось зіткнення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що керуючи автомобілем Мерседес у напрямку з м. Луцька до м. Ковель, проїжджаючи с. Милуші за автобусом марки Богдан на відстані 30-40 м., бачив, як на перехресті трапилося ДТП, Форд здійснюючи обіг його автомобіля, зіткнувся із автобусом Богдан, що здійснював розворот попереду.

Також, свідок ОСОБА_14 показав, що під час зіткнення автобус знаходився ближче до середини проїзної частини, та здійснював розворот із включеним лівим покажчиком повороту, та в момент коли автобус перетинав роздільну смугу, в задню частину, безпосередньо у задній бампер, в`їхав автомобіль Форд.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що коли стояв на зупинці, біля воріт та чекав автобус, бачив, як автобус йшов на розворот, та автомобіль, йдучи на обгін, зіткнувся з автобусом.

Також, свідок ОСОБА_18 показав, що автобус їхав без пасажирів, по своїй смузі, на узбіччі не розвертався, із увімкненим поворотом здійснював розворот, та коли ліве колесо знаходилось на зустрічній смузі, автомобіль, не встигнувши обігнати автобус, загальмував, та зіткнувся в задньою частиною автобуса.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що бачив момент зіткнення, оскільки знаходився у себе на подвір`ї, за огорожею, чекаючи цей автобус.

Також, свідок ОСОБА_19 показав, що побачив автобуса за 150 м., автобус на узбіччі не зупинявся, їхав у своїй смузі руху, та на перехресті під час розвороту, в нього в`їхав автомобіль, що йшов на обгін автобуса.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що момент зіткнення автомобіля та автобуса не бачила, однак чула звук зіткнення, після чого автобус стояв у такому положенні, що задні колеса були за лінією перетину, а автомобіль стояв на узбіччі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що автобус з`їхав на узбіччя, висадив людей, почула звук удару, автобус стояв під кутом та автомобіль зліва від нього, в автомобілі сиділа дитина, яку винесли потім під дерево у тінь.

Також, ОСОБА_21 показала, що ОСОБА_22 приходила і казала, щоб відмовилися від дачі показів за 200 гривень, а Город, та ОСОБА_23 її сусіди, були відсутні на місці події.

З протоколів огляду від 18 липня 2009 року та 15 грудня 2010 року автомобіля марки Ford Scorpio, транзитним номерним знаком НОМЕР_2 встановлені механічні пошкодження автомобіля та ширину між внутрішніми частинами задніх коліс 133 см. та зовнішніми частинами коліс 173-174 см. (т.№2 а.с.42,44).

З протоколів огляду від 18 липня 2009 року пасажирського автобуса марки Богдан А09202, реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , встановлені механічні пошкодження автомобіля (т.№2 а.с.43).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу пасажирського автобуса марки Богдан А09202, реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , власником транспортного засобу є ОСОБА_24 (т.№2 а.с.49).

Згідно ліцензії, ліцензійної картки, ОСОБА_24 надає послуги з пасажирських перевезень і вантажів автобусом марки Богдан А09202, реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 (т.№2 а.с.50,51).

Згідно договорів від 1 січня 2008 року, між Замовником-виконкомом Луцької міської ради та Перевізником- ОСОБА_24 , паспорту маршруту, Замовник надає Перевізнику право на перевезення пасажирів на маршруті №22 Карбишева-Ковельська (т.№2 а.с.52,53,54-58).

Згідно трудового договору між ОСОБА_24 та ОСОБА_4 , працівник ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати та нести повну матеріальну відповідальність за отриманий транспортний засіб, правил техніки безпеки по охороні праці, графіка та схеми руху (т.№2 а.с.61).

Згідно висновку експерта №139 від 1 вересня 2009 року, місце зіткнення легкового автомобіля марки Ford Scorpio, транзитним номерним знаком НОМЕР_2 з автобусом марки Богдан А09202, реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , відбулось на правій смузі руху в напрямку на м.Ковель, в районі осьової лінії (т.№2 а.с.63-64).

Згідно висновку експерта №140 від 2 вересня 2009 року, в момент первинного контакту взаємодіяли задня частина автобуса марки Богдан А09202, реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та передня частина автомобіля марки Ford Scorpio, транзитним номерним знаком НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , в момент первинного контакту повздовжня вісь легкового автомобіля розміщувалась під кутом 15+_5 градусів проти часової стрілки (т.№2 а.с.68-82).

Згідно висновку спеціаліста №204 від 14 січня 2011 року, на момент експертного огляду з технічної точки зору, робоча гальмівна система автомобіля марки Ford Scorpio, транзитним номерним знаком НОМЕР_2 , знаходилась у технічно несправному та непрацездатному стані (т.№2 а.с.86-91).

Згідно висновку №7222/7223 комісійної судово-транспортної експертизи від 27 травня 2011 року встановлено, що розташування транспортних засобів,зафіксоване в протоколі огляду місця події від 18 липня 2009 року характерне для показів ОСОБА_3 за яким зіткнення транспортних засобів відбулося в результаті виїзду автобуса Богдан з узбіччя ліворуч на проїжджу частину дороги (т.№2 а.с.93-101).

Згідно висновку №7162 комісійної додаткової судово-транспортної експертизи від 9 квітня 2012 року встановлено, що при вказаному ОСОБА_3 та ОСОБА_25 діапазоні швидкостей, водій автомобіля Форд-Скорпіон ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автобусом Богдан, в момент виїзду останнього на проїзну частину.

З технічної точки зору в діях водія автобуса Богдан ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 та п.10.2 Правил дорожнього руху України та перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.№2 а.с.103-108).

З висновку №8688 від 26 лютого 2014 року судової авто-товарознавчої експертизи від 26 лютого 2014 року ринкова вартість неушкодженого автомобіля Ford Scorpio станом на 18 липня 2009 року становить 50830 гривень, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля складає 115920 гривень 13 копійок (т.№2 а.с.110-115).

З висновку №7782 від 14 листопада 2014 року комісійної судової авто технічної експертизи покази водія ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_14 стосовно механізму розвитку ДТП є технічно неспроможними.

Покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 стосовно механізму розвитку ДТП є технічно спроможними.

З технічної точки зору в діях водія автобуса Богдан ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 та п.10.2 Правил дорожнього руху України та перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди .

При вихідних даних щодо швидкості руху автомобіля Ford Scorpio 60 км.год. в діях водія ОСОБА_3 не вбачається невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України.

При швидкості руху автомобіля Ford Scorpio 65-70 км.год. в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України (т.№2 а.с.125-135).

Згідно висновку №1703 експерта від 15 вересня 2009 року ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.№2 а.с.137-139).

Згідно висновку №1705 експерта від 15 вересня 2009 року ОСОБА_25 отримав тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.№2 а.с.141-143).

Згідно висновку №1704 експерта від 15 вересня 2009 року ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, у виді забійної рани правого колінного суглобу, садна лівого колінного суглобу, закритого перелому нігтевої фаланги 1-го пальця правої стопи, неповного перелому 12-того ребра, справа, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступені тяжкості (т.№2 а.с.145-148).

Згідно висновку №1702 експерта від 15 вересня 2009 року ОСОБА_7 , 2001 року народження, отримав тілесні ушкодження, у виді закритого перелому нижньої третини обох кісток, лівого передпліччя без зміщення, що за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості (т.№2 а.с.149-151).

Згідно висновку №85 експерта від 27 січня 2015 року ОСОБА_7 , 2001 року народження, отримав тілесні ушкодження внаслідок автотравми, даних щодо дозволили б встановити дію застосування ременя безпеки немає (т.№2 а.с.152-153).

Згідно висновку ЛКК №313 комісії Комунального закладу Луцька міська дитяча поліклініка, ріст ОСОБА_7 , 2001 року народження, станом на 27 квітня 2009 року становив 146 см., станом на 27 серпня 2010 року становив 153 см. (т.№1 а.с.167).

Сторона захисту доказів, відповідно до ст.ст.22,349 КПК України для спростування чи доведеності вини не подала, однак захисник ОСОБА_11 зазначив, що до ОСОБА_4 не можна застосовувати примусові заходи медичного характеру, а провадження підлягає до зупинення до його одужання.

Таким чином, на підставі об`єктивно проведеного аналізу поданих доказів суд, встановив, що покази потерпілого ОСОБА_3 щодо порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху є правдивими, оскільки узгоджуються з показами свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , протоколами відтворення обставин та обстановки події з їх участю, підтверджуються висновками судово-автотехнічних експертиз та доводять вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння.

Разом з тим, суд встановив, що покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 щодо обставин події суперечливі, відповідно до висновків експертиз є технічно не спроможними, а тому суд визнає їх недостовірними.

Суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України за ознаками, порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Суд, дослідив дані щодо особи ОСОБА_4 ..

Так, згідно висновку комісійної судово-психіатричної експертизи №147 від 7 червня 2016 року, на даний час ОСОБА_4 з часу перенесеного інсульту 21 вересня 2009 року страждає на психічний розлад, який є вадою, котрий позбавляє можливості самостійно реалізувати своє право на захист, не здатний в повній мірі розуміти характер та фактичний зміст власних дій, керувати ними, не може давати правильні покази та розуміти їх зміст, потребує застосуванню примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку до виходу із хворобливого стану (т.№1 а.с.249-251).
В судовому засіданні експерт ОСОБА_27 роз`яснив, що існує психічний розлад у ОСОБА_28 у розумінні ч.4 ст.503 КПК України, оскільки ОСОБА_29 є суспільно-небезпечним у розумінні пасивного типу небезпеки, оскільки має стан психічних дефектів, зокрема стану після перенесення інсульту. Станом на червень місяць 2017 року ОСОБА_29 потребує сторонньої ініціативи стосовно лікування.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Згідно п.1ч.1,ч.2 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може застосовуватись до особи, яка страждає на психічні розлади.
Таким чином, суд, відповідно до вимог ст.523 КПК України, встановив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, однак, після вчинення кримінального правопорушення захворів на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання та слід застосувати примусові заходи медичного характеру.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 пред`явила позов до ОСОБА_24 та ПАТ Страхова компанія Уніка, зазначивши в ньому, що аналіз норм ст..ст.1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, ( в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Разом з тим, ОСОБА_6 зазначила, що належним відповідачем за моральну шкоду завдану ОСОБА_4 повинна нести особа якій належить джерело підвищеної небезпеки, яка здійснює діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утримуванням транспортних засобів, особа, яка будучи власником допустила ОСОБА_4 до керування ним, і з якою ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах. Кожна із вказаних обставин окремо, так і їх сукупність вказують на те, що в даній справі відповідальною особою за шкоду завдану ОСОБА_4 є саме ОСОБА_24 ..

Окрім того, ОСОБА_6 зазначила, що відповідно до ст..22 ЗУ Про ОСЦПВВНТЗ (в редакції станом на момент заподіяння шкоди) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України у встановленому судом розмірі але не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону.

Відповідно до п.9.3. ст..9 ЗУ Про ОСЦПВВНТЗ (в редакції станом на момент заподіяння шкоди) обов`язків ліміт відповідальності страховика за заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 51000 гривень на одного потерпілого.

Під час неправомірних суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 її малолітньому сину завдано моральну (немайнову) шкоду, спричинену моральними та фізичними стражданнями. Впродовж тривалого часу син з болем згадував дорожньо-транспортну пригоду, боявся переходити проїжджу частину вулиці, боявся їздити громадським транспортом чи автомобілем через можливість повторення пережитих ним подій. Вона помічала як син здригався від писку шин під час гальмування, тривалий час син почувався пригніченим через відірваність від звичайного способу життя, оскільки йому була накладена гіпсова пов`язка, залишок літніх канікул ОСОБА_30 довелося проводити без звичних для нього спортивних і рухливих ігор, водних процедур. Це створювало ще більший психологічний дискомфорт і ще більшу відірваність від звичайного життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, нервозність, дратівливість.

Так в момент ДТП і отримання тілесних ушкоджень він переніс сильний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався, тривогою, страхом, плачем, а тому з врахуванням зазначеного, навівши розрахунок заподіяння шкоди, ОСОБА_6 просила в позові :

1.Стягнути з ОСОБА_24 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 523 626,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином малолітньому ОСОБА_7 .

2.Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (м. Київ, вул.. Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 2 550,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди завданої злочином малолітньому ОСОБА_7 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначивши аналогічні обставини справи та обґрунтування, розрахунок шкоди, просив суд:

1.Стягнути з ОСОБА_24 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 548 956 грн. 00 коп., в тому числі :

- 25 330,00 грн. відшкодування майнової шкоди завданої вчиненням злочину ;

- 523 626,00 грн. - відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (м. Київ, вул.. Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 28 050 грн. 00 коп.. в тому числі :

- 25 500,00 грн. страхового відшкодування майнової шкоди завданої злочином ;

- 2 550,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_24 подав письмові заперечення проти позову ОСОБА_6 та позову ОСОБА_3 , зазначивши, що ОСОБА_3 повинен відповідати за заподіяння шкоди малолітньому, оскільки порушив правила безпеки дорожнього руху, не пристебнувши малолітнього ременем.

Також, ОСОБА_24 зазначив, що визначений позивачем розмір шкоди не відповідає характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а методика розрахунку шкоди носить рекомендаційний характер, а тому просив відмовити в задоволені позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_12 -відповідача ОСОБА_24 просив суд відмовити в задоволенні позовів, навівши доводи аналогічно тим, що зазначенні в запереченнях.

В судове засідання представник відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА ОСОБА_13 подав заперечення проти позову, зазначивши, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та неправомірними, виходячи з наступного :

Правовідносини, що склались між сторонами регулюються нормами спеціального закону - Закону України Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 №1961-IV (надалі за текстом Закон).

Також, відповідач зазначив, що не було здійснено виплату страхового відшкодування, оскільки відповідно до ст..6 Закону обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини Страхувальника, тобто ОСОБА_31 , у вчинені ДТП.

Однак, станом на дату розгляду справи судом, водія забезпеченого транспортного засобу до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення ДТП у встановленому законом порядку притягнутий не був.

З врахуванням зазначеного, представник ПАТ Страхова компанія УНІКА ОСОБА_13 просив відмовити в задоволенні позовних заяв.

В судовому засіданні суд, заслухавши сторін по справі та врахувавши письмові заперечення сторін, встановив що позовні вимоги позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення, відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, а розмір відшкодування моральної повинен відповідати засадам розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичною або юридичною особою, а також завданою майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала.

Оскільки стороною обвинувачення не надано суду процесуальних документів щодо речових доказів у кримінальному провадженні, тому суд позбавлений можливості вирішити долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.
На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати по справі у сумі 15126 гривень 02 копійки за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 ..
На підставі вказаного, керуючись ст.ст.92,93, 94 КК України, ст.ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, ст..ст.1166,1167,1187 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, однак, після вчинення кримінального правопорушення захворів на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання.
Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі у сумі 15 126 (п`ятнадцять тисяч сто двадцять шість)гривень 02 копійки за проведення експертиз.
Заявлений позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_24 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином малолітньому ОСОБА_7 .

Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень. страхового відшкодування моральної шкоди завданої злочином малолітньому ОСОБА_7 .

Заявлений позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_24 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в відшкодування майнової шкоди завданої вчиненням злочину в розмірі 25330 (двадцять п`ять тисяч триста тридцять) гривень; та 20000 (двадцять тисяч) гривень - відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (м. Київ, вул.. Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень страхового відшкодування майнової шкоди завданої злочином, 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень страхового відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Головуючий: ОСОБА_1