Справа № 184/509/18
Номер провадження 1-кп/184/99/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000157 від 23 лютого 2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Покров, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не працює, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судима, в силу вимог ст.89 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
22 лютого 2018 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходилась вдома у своєї бабусі ОСОБА_6 , котра мешкає в будинку АДРЕСА_2 , де у неї виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме телевізора марки «SHARP» моделі LC-23LE448RU, який раніше бачила в літній кухні домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає її сусідка ОСОБА_5 .

В цей же день, близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_3 достовірно знаючи, що мешканці домоволодіння АДРЕСА_3 вдома відсутні, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, перелізла через паркан вищевказаного домоволодіння, де підійшовши до будівлі літньої кухні, застосовуючи фізичну силу шляхом ривку вирвала металеву скобу з лутки дверей, за допомогою котрих зачинявся навісний замок та незаконно проникла в середину, звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів викрала телевізор марки «SHARP» моделі LC-23LE448RU, який належить ОСОБА_5 , та вартість котрого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1176-18 від 14.03.2018 року, складає 3 298, 46 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3298, 46 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у житло.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та надала суду показання про те, що вона дійсно 22.02.2018 року перебувала в будинку АДРЕСА_2 , та коли побачила, що її сусіди всі уїхали на кладовище, перелізла через паркан домоволодіння АДРЕСА_3 , де підійшовши до літньої кухні, застосовуючи фізичну силу шляхом ривку вирвала металеву скобу з лутки дверей та проникла всередину літньої кухні, звідки викрала телевізор, який в подальшому перенесла до домоволодіння за місцем свого мешкання, потім продала за 550 грн., а отримані кошти витратив на власні потреби. Злочин вона вчинила з корисливих спонукань. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 обвинувачена ОСОБА_3 визнала у повному обсязі, в скоєному вона щиро розкаюється.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, доходить висновку про те, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України та вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням у житло, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд не вбачає, оскільки щире каяття обвинуваченої, крім її слів, більше нічим не підтверджується, жодних дій спрямованих на відшкодування шкоди або примирення з потерпілою обвинувачена не вчиняла.

Відповідно до ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують її покарання та обставини, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що вона вважається раніше не судимою особою, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, офіційно ніде не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням не відшкодувала, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ст.185 ч.3 КК України, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки щодо обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні кілька обставин, які б пом`якшували її покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.

Також, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявність невідшкодованої матеріальної шкоди, завданої особі похилого віку, не надає підстав суду для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 ст.75 КК України і можливості її виправлення без реального відбуття покарання у виді позбавлення волі.

В кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 3298, 46 грн., який підтверджений висновком судово-товарознавчої експертизи і визнаний обвинуваченою у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів у загальному розмірі 2574 гривень підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

22.03.2018 року відносно обвинуваченої ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі стоком на 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її фактичного затримання за цим вироком та приведення його до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 3298 (три тисячі двісті дев`яносто вісім) гривень 46 копійок.
Речові докази, відповідно до постанови слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 березня 2018 року: рукавички, котрі знаходяться у спец пакеті №40313283, що передані для зберігання у камеру зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7