Провадження № 1-кп/742/221/18
Єдиний унікальний № 742/1937/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2018 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за № 0000862 від 22.03.2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Журавка Варвинського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 02.02.2018 року вироком Прилуцького міськрайонного суду за ч.2 ст.125 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до 200 годин громадських робіт

у вчиненні злочину, що передбачений ч.2 ст.389 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з вироком Прилуцького міськрайонного суду від 02.02.2018 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

З 13.03.2018 року ОСОБА_3 був взятий на облік Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

21.03.2018 року ОСОБА_3 під підпис було роз`яснено порядок, умови та обов`язок відбування покарання у вигляді громадських робіт, попереджено про наслідки їх не відбуття та вручено направлення на адресу Удайцівської сільської ради для відбування громадських робіт, де в подальшому був ознайомлений із відповідним графіком проведення робіт. Будучи ознайомленим з порядком виконання вироку, ОСОБА_3 у березні місяці 2018 року не приступив до відбування громадських робіт, у зв`язку з чим 13.04.2018 року до нього було застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання. Проте, 16,17,18,19,24,25,26,27 квітня 2018 року згідно графіку на квітень та 2,3,4,5,7,8,9,10,11,14,15,16,17,18,21 травня згідно графіку на травень 2018 року ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання, громадські роботи не відбував без поважних причин.

21.05.2018 року до ОСОБА_3 було застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання.

Незважаючи на детальну поінформованість та обізнаність щодо порядку та умов відбування покарання, 22,23,24,25,29,30,31 травня згідно графіку на травень 2018 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання, громадські роботи не відбував без поважних причин.

Згідно табелів виходу засудженого на роботу, з призначених йому вироком Прилуцького міськрайонного суду від 02.02.2018 року покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, станом на 11.06.2018 року ОСОБА_3 не відбув 156 годин, чим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.
Вказаними вище діями, ОСОБА_3 умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, що дійсно він без поважних на те причин ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт. Останній підтвердив про власну обізнаність та про неодноразові попередження з приводу можливості притягнення до кримінальної відповідальності. Жодних обґрунтувань щодо наявності об`єктивних причин, які б унеможливлювали відбування призначеного покарання у виді 156 годин, обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначено не було.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, з огляду на відсутність будь-яких сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 умисно не відбув покарання у виді 156 годин громадських робіт, а відтак його дії кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого: його вік та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, раніше неодноразово судимого, наявність обставини, які пом`якшує покарання щире каяття у скоєному злочині, та обставини, що її обтяжує рецидив злочину, формально-позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність відомостей про перебування на «Д»-обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, позицію прокурора щодо призначення виду та міри покарання, і вважає про необхідність призначення покарання у виді арешту в межах санкції статті, з послідуючим частковим приєднанням до даного покарання невідбутої частини покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 02.02.2018 року, відповідно до положень ст.71 КК України, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення як мети покарання, так і запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням сукупності об`єктивних та суб`єктивних передумов, а саме тяжкості та фактичних обставин вчинення обвинуваченим злочину, особи винного та інших обставин справи, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд приходить до внутрішнього переконання, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. Підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_3 ст.ст.69,691 КК України суд не вбачає.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а відтак невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 02.02.2018 року, яка складає 156 годин громадських робіт, слід перевести в покарання у виді арешту, що відповідно становить 19,5 днів.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Речовий доказ - матеріали особової справи №03/18, відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути володільцю.
Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 місяців арешту.

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до призначеного покарання, невідбуту частину покарання призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду від 02.02.2018 року у виді 10 днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 місяців 10 днів арешту.
Строк відбування призначеного покарання у виді арешту належить рахувати з моменту затримання засудженого в порядку виконання даного вироку.
Речовий доказ: матеріали особової справи №03/18 повернути володільцю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Прилуцького
міськрайонного суду ОСОБА_1