Провадження № 1-кп/161/81/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 04 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0005856 від 19.12.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погулянка Маневицького району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 19.12.2016 року близько 06 год., в темну пору доби, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Vento», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ковельській у напрямку вул. Шевченка в м. Луцьку, та наближаючись до регульованого перехрещення проїзних частин, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не виконав вимоги п.п. 2.3 (б), 8.7.3 (в), (ґ), (е), не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Geely CK», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , що рухався по вул. Богдана Хмельницького у напрямку вул. Данила Галицького та допустив з ним зіткнення.

Внаслідок зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля марки «Volkswagen Vento», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою променево-запясного суглобу із синцем на шкірі в даній ділянці, що призвів до розвитку невропатії серединного нерва лівої руки на фоні стенозу карпального каналу, синці на шкірі правого плеча та лівої гомілок. Згідно висновку судово-медичної експертизи №46 від 14.07.2017 року тілесне ушкодження у вигляді забою променево-запясного суглобу із синцем на шкірі в даній ділянці, що призвів до розвитку невропатії серединного нерва лівої руки на фоні стенозу карпального каналу належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби. В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п.2.3 (б), 8.7.3 (в), (ґ), (е) Правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин, однак не погоджується з цивільним позовом. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка показала, що 19.12.2016 р. викликала «Хіт» таксі, приїхав Світач, забрав її та її цивільного чоловіка. Вона зайняла місце позаду, сіла посередині, а її чоловік ОСОБА_8 сів попереду. Виїжджаючи від Старого ринку на вул. Ковельська в м. Луцьку, побачила червоний сигнал світлофору та те, що на них їде машина. Вона згрупувалася, її чоловік кричав до водія: «куди ти на червоний?» та відбулося зіткнення. Вийшли пасажири із автомобіля, з яким зіткнулися та почали викликати поліцію. Працівник поліції викликав швидку допомогу, проте Світач повідомив працівнику поліції, що в нього в автомобілі немає потерпілих. Внаслідок ДТП у ОСОБА_5 змінилося повсякденне життя, виникли труднощі з роботою, оскільки вона будувала бізнес 8 років, займається декорацією свят, декор виготовляла власноручно. Це було єдиним джерелом доходу. Проте через отримані травми вона не може займатися таким видом робіт;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 який показав, що 19.12.2016 року близько 05 ранку викликали таксі на АДРЕСА_2 . Він зайняв місце спереду, а дружина позаду. Дружина запитала у водія за погодні умови на дорозі. Їхали до ОСОБА_9 , що по вул. Ковельській. Виїжджаючи до Старого ринку, в повороті на Ковельську, побачив, що водій їхав на червоний сигнал світлофору та не гальмував. Він крикнув водію, чому він не гальмує, в той момент відбулося зіткнення із автомобілем марки «Geely», який їхав з вул. Богдана Хмельницького в м. Луцьку;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння ОСОБА_6 від 19.12.2016 року, згідно якого в ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми протиправними необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів не великої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховується те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, а також має на утриманні малолітніх сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується ксерокопіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, характеризується з позитивної сторони, крім того, обвинувачений ОСОБА_6 в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ст.286 ч.1 КК України у виді обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Крім того, захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного та додаткового покарання, яке передбачено санкцією ст.286 ч.1 КК України на підставі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також втраченої вигоди, підлягає до часткового задоволення. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень. Визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходив із принципів розумності, виваженості та врахував характер і тривалість страждань потерпілого, істотне вимушення змін у його життєвих стосунках.

Судом не стягується з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальна шкода, оскільки така шкода документально не підтверджена, тобто відсутні рецепти та рекомендації лікаря, а також благодійні внески, оскільки відповідно до ст.49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням, а внесення благодійних внесків не є примусовим та не підпадає під матеріальну шкоду. Разом з тим, судом не стягується з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_5 шкоду у формі не отриманого прибутку, оскільки з наданих потерпілою договорів не зрозуміло, яку саме роботу вона повинна була виконати, а також не підтверджено документально, що ОСОБА_5 не виконала свої зобов`язання по договорах перед третіми особами через перебування на лікарняному у зв`язку із травмою отриманою внаслідок ДТП.

Речові докази в даному кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року повністю звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання за даним вироком за ст.286 ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також втраченої вигоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, в решті відмовити в задоволенні.

Речовий доказ автомобіль марки «Geely CK» д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання під письмову розписку ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.

Речовий доказ автомобіль марки «Volkswagen Vento» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання під письмову розписку ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: