У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4392/18

№ 1-кс/183/1112/18

29 серпня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 05.06.2018 року до ЄРДР за № 0001059, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, офіційно не працюючому, без постійного місця проживання, раніше судимому:

-22.12.1983 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст.118, ст. 42 КК УССР до позбавлення волі строком 8 років, посиленого режиму. Звільнений 24.08.1989 Криворіжською ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

-20.09.1991 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.206 КК України до виправних робіт на строк 2 роки з витримуванням 20 %. Вирок вступив в законну силу 22.09.1991 року;

-15.07.1994 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.140 КК України до виправних робіт на строк 2 роки з витримуванням 20 %;

-24.11.1994 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, строгого режиму з конфіскацією майна, на підставі ст. 43 КК України приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Новомосковського міського суду від 15.07.1994 року, загальний строк позбавлення волі 4 роки строгого режиму. Звільнений 24.07.1998 року Солонянською ВК Дніпропетровської області, за вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 23.07.1998 року згідно ст. 53 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 2 місяці 17 днів;

-27.05.1999 року Новомосовським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, строгого режиму з конфіскацією майна, ст. 14 лікування він наркотиків. Звільнений 21.05.2003 року Синельниковською ВК Дніпропетровської області за вироком Синельниковського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2003 року згідно ст. 81 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 2 дня;

-23.05.2006 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307 КК України 2001 року, до позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна. Звільнений 18.04.2008 року Синельниковською ВК Дніпропетровської області за постановою Синельниковського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2008 року згідно ст. 81 КК України, умовно-достроково. Невідбутий строк 11 місяців 22 дні;

-13.12.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік;

-04.01.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.286 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць;

-03.02.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 місяці за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.01.2011 року до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 2 місяці;

-24.05.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, згідно ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 03.02.2011 року до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць;

- 24.10.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, згідно ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 місяці за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 24.05.2011 року до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці. Звільнений 14.11.2013 року Синельниківською ВК Дніпропетровської області за постановою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2013 року згідно ст. 81 КК України, умовно-достроково. Невідбутий строк 4 місяці 25 днів;

-09.11.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком 1 рік, згідно ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-15.01.2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 19.05.2018 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 знаходився на кладовищі, яке розташовано навпроти магазину «Продукти» за адресою: вул. Курченко, 27 м. Новомосковська Дніпропетровської області, де у ОСОБА_8 в руках побачив сумку, що належить ОСОБА_9 , яку в подальшому забрав для повернення останньому. Після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаною сумкою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 19.05.2018 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись на кладовищі за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, викрав сумку виробника «WALLABY», вартістю 209,25 грн. та планшет марки «Bravis» модель «BRAVISNB85 8» 3G, що знаходився в сумці, вартістю 2164,80 грн., що належить ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2 374 гривень 05 копійок.

Вказаний факт 05.06.2018 року слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був внесений до ЄРДР за № 0001059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

17.08.2018 року склад злочину у кримінальному провадженні № 0001059 перекваліфікований з ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії середнього тяжкості, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 5 років.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює, постійного доходу не має, постійного місця мешкання не має, раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, зловживає спиртними напоями, не одружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, тобто, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а також усвідомлює, що підозрюється у скоєнні умисного злочину, за який передбачена міра покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою запобігання позбавленню волі за скоєння ним вказаного злочину.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий за скоєння умисних тяжких корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні корисливого злочину в період іспитового строку, тому вищевказане свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість продовжити свою злочинну діяльність та буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що відносно його підзахисного ОСОБА_7 можливо обрати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, просив не застосовувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також працює.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001059; протоколу прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.05.2018 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколу огляду договору про надання кредиту»; протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ; протоколу впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколу огляду місця події, а саме приміщення магазину «Продуктовий»; протоколу впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 .

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи ряд не знятих та непогашених у встановленому законом порядку судимостей, підозрюється у скоєнні в період іспитового строку кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі. Тому підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, підозрюється у вчиненні в період іспитового строку кримінального правопорушення проти власності, віднесеного законом до категорії середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі. Тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, ніде не працює, а тому офіційні джерела доходів у нього відсутні, раніше неодноразово судимий, підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення проти власності, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. Крім того, слідчим суддею було проаналізовано повідомлення підозрюваного про те, що у нього на утриманні мається троє неповнолітніх дітей, однак ОСОБА_7 під час судового розгляду не було надано жодного документального підтвердження його словам.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати підозрюваному ОСОБА_7 найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості, визначається в межах від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 жовтня 2018 року включно, взявши його під варту негайно із залу суду.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_12 у виді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 35.240 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_13 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1