Справа №590/246/18
Провадження №1-кп/590/41/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 червня 2018 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 05.02.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корінецьке, Талалаївського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 20.09.2012 року Талалаївським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, 71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; 06.06.2016 року звільнився умовно-достроково, невідбутий строк: 3 місяці 6 днів;

2) 17.01.2018 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 850,00 грн., -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.12.2017 року приблизно о 16-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в будинку свого знайомого ОСОБА_5 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками рук в область обличчя потерпілого. В подальшому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 вийшли з будинку в двір вказаного домогосподарства, де ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії направлені на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , наніс декілька ударів кулаками рук в область обличчя останнього. Від ударів ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_6 впав на землю. Не зупиняючись на досягнутому, усвідомлюючи те, що лежачий на землі ОСОБА_6 не зможе надати відсіч, ОСОБА_4 ще наніс декілька ударів ногами в область тулубу (праву частину ребер) та голови потерпілого, поки бійку не зупинили знайомі. В результаті вищезазначених злочинних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ (включає обширну гематому на правій скуловій ділянці з переходом на щоку та забій м`яких тканин правого ока з субкон`юнктивальним крововиливом склери правого ока), струсу головного мозку, які згідно до висновку судово-медичної експертизи № 7 від 19.02.2018 року по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я,так як термін для загоєння (одужання) необхідний більше 6, але менше 21 доби (згідно п.п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р.), а також тілесне ушкодження у вигляді перелому 6 ребра справа у проекції середньої підмишичної лінії, яке згідно до висновку судово-медичної експертизи № 7 від 19.02.2018 року по ступеню тяжкості кваліфікуються як тілесне ушкодження середньоїтяжкості, так як відсутня небезпека для життя в момент спричинення та наявний тривалий розлад здоров`я (понад 3 тижні) (п.п.2.2, 2.2.1а,в, 2.2.2 «Правил...»)
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, 29.12.2017 року приблизно о 16-00 год. він, перебуваючи на законних підставах в будинку свого знайомого ОСОБА_5 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками рук в область обличчя потерпілого. В подальшому, він разом з ОСОБА_6 вийшли з будинку в двір вказаного домогосподарства, де знову наніс декілька ударів кулаками рук в область обличчя останнього. Від його ударів ОСОБА_6 впав на землю. Після, розуміючи те, що лежачий на землі ОСОБА_6 не зможе надати відсіч, наніс декілька ударів ногами в область тулубу (праву частину ребер) та голови потерпілого, поки бійку не зупинили знайомі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, що виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.34), раніше судимий (а.с.42), посередньо характеризується за місцем мешкання (а.с.39,41).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як на досудовому слідстві, так і в суді.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Прокурором було заявлено цивільний позов в інтересах Держави, в особі позивача: Фінансового управління Ямпільської районної державної адміністрації, про стягнення шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину) на суму 7003,68 грн..

В ході судового розгляду даний позов знайшов своє підтвердження та був в повному обсязі визнаний обвинуваченим.

Керуючись п.1, п.2-п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Ямпільської районної державної адміністрації (41200, Сумська область, смт. Ямпіль, бульвар Ювілений, 1, поточний рахунок № 0424, одержувач місцевий бюджет Ямпільського району, код доходів 24060300, банк одержувача ГУДКСУ в Сумській області, , МФО 837013) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину в сумі 7003,68 грн. (сім тисяч три грн. 68 коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1