У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/6972/17
пр. 1кп/336/183/2018
8 червня 2018 року м. Запоріжжя

Головуючий у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, суддя ОСОБА_2 , розглянувши названу справу у відкритому судовому засіданні, при секретарі ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор просить суд продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник, з думкою якого погодився і обвинувачений, заперечив на заявлене клопотання та заявив про звільнення обвинуваченого з-під варти, враховуючи те, що строк дії ухвали суду від 04.04.2018 року в силу положень ч.1 ст. 197 КПК України натепер закінчився, бо від дня постановлення ухвали минуло більше ніж 60 днів.
Потерпіла погодилася із думкою прокурора, заперечивши на клопотання захисника.

Як встановлено судом,під час провадження у справі обвинуваченому був обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Ухвалою суду від 16.02.2018 року було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 на строк 60 днів з 16 02. 2018 року до 16.04.2018 року.
За ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвалою головуючого судді від 04.04.2018 року було продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - по 14 червня 2018 року включно.
З викладеного слідує, що обвинувачений у період з 16.02.2018 року до 16.04.2018 року утримувався під вартою на підставі ухвали суду від 16.02.2018 року, а натепер перебуває під вартою на підставі ухвали головуючого судді від 04.04.2018 року, строк дії чого було визначено по 14 червня 2018 року включно, тобто на 60 днів, починаючи від дня закінчення дії попередньої ухвали суду, саме від 16.04.2018 року, отже в межах 60-денного строку, передбаченого ч.1 ст. 197 КПК України для дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою головуючий суддя виходить із наступного.
Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається із поданого до суду обвинувального акту, ОСОБА_1 раніше судимий, в межах цього кримінального провадження його повідомлено про підозру у вчиненні кількох злочинів, зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Зазначений злочин є особливо тяжким кримінально-караним діянням. Вказані обставини враховує головуючий суддя, постановляючи рішення про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший менш суворий запобіжний захід, оскільки раніше неодноразово судимий обвинувачений продовжує обвинувачуватися у вчиненні злочинів, в тому числі особливо тяжкого насильницького кримінально-караного діяння, а тому ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і не відпали.

Більш того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. ст. 331, 197 КПК України, головуючий суддя також враховує, що судове провадження не завершено, тримання обвинуваченого під вартою вимагає серйозність висунутого проти нього обвинувачення.
Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження головуючий суддя може констатувати сукупність підстав для продовження дії відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, який головуючий суддя вважає за доцільним встановити тривалістю у 60 днів.
На думку головуючого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого, а тому необхідно продовжити останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, головуючий суддя при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за доцільним скористатися своїм правом не визначати розмір застави (ч.4 ст. 183 КПК України), враховуючи що злочин, який ставиться за провину обвинуваченому, був вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини.
При цьому, слід зазначити, що задоволення клопотання прокурора головуючим суддею унеможливлює задоволення клопотання захисника.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 55, 61, 62, 183, 197, 199, п.4 ч.3, ст.ст. 331, 392, КПК України, головуючий суддя, -

У Х В А Л И В:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, визначивши строк дії цієї ухвали з 15 червня 2018 року по 13 серпня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Головуючий суддя ОСОБА_2

08.06.18