Справа № 595/2/18
У Х В А Л А
17.05.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 9 жовтня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК Ураїни,

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року спливає строк дії ухвали Бучацького районного суду від 20 березня 2018 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 висловив суду думку про те, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення суми застави, у зв`язку з тим, що ризики переховування від суду, незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які виправдовували застосування до обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні пояснили, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують усі ті ризики, які були на момент застосування до обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а такий ризик, як вплив на свідків у кримінальному провадженні, збільшився, про що свідчить реакція обвинуваченого на показання свідків у попередньому судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисники в судовому засіданні заявили, що прокурором як при обранні так і при продовженні запобіжного заходу не доведено існування жодного ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України. Наведені прокурором ризики є надуманими. Просять суд не продовжувати обвинуваченому строк тримання під вартою та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням суми застави.

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вислухавши сторони, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд встановив, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовували застосування до обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, які на даний час не зменшилися, тому,беручи до уваги те, що судове провадження не буде завершене до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, тобто, до 25 травня 2018 року, суд прийшов до переконання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на два місяці.

При цьому суд враховує характер та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, яке є тяжким, внаслідок якого настала смерть потерпілого, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, а саме позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, даних про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, ту обставину, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 залишив місце події, міцність соціальних зв`язків за місцем його проживання в Україні, а також те, що у обвинуваченого є соціальні зв`язки із родичами, які проживають на території Російської Федерації, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 впливав на свідків.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, вчинив необережний злочин, проте дані факти оцінює в сукупності із іншими обставинами, встановленими під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, і вважає їх недостатніми для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням суми застави.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.ст.177,178,331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят діб без визначення суми застави.

Ухвала діє до 16 год. 00 хв. 24 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1