Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1041/18
Провадження № 1-кп/280/222/18
ВИРОК
Іменем України

24 жовтня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329 від 04.06.2018, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Коростишів Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, депутатом та інвалідом не є, має на утриманні неповнолітню дитину, не судимого,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

У період часу з 21.06.2003 по 01.03.2007 ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 . За період проживання, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . У жовтні 2005 року ОСОБА_5 звернулася до Коростишівського районного суду Житомирської області з цивільним позовом до ОСОБА_6 з метою стягнення аліментів на утримання сина. Відповідно до рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 31.10.2005 ОСОБА_6 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 120грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_6 повноліття. ОСОБА_5 14.02.2011 звернулася до Коростишівського районного суду Житомирської області із цивільним позовом до ОСОБА_6 з метою збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 800грн. Відповідно до рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.04.2011 змінено розмір стягуваних з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 120 гривень на 500 гривень щомісячно, починаючи з 14.02.2011 до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_6 28.01.2015 призваний у Збройні Сили України по мобілізації. На підставі Наказу №71 ОСОБА_6 31.03.2016 звільнений в запас з військової служби та з 06.04.2016 прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків Коростишівського відділення Житомирської ОДПІ ГУ ДФС в Житомирській області встановлено, що ОСОБА_6 отримував дохід у період часу з другого кварталу 2014 року по другий квартал 2017 року. Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 маючи можливість не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, чим став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-231 від 07.04.2011 ОСОБА_6 не здійснював виплат аліментів на користь ОСОБА_5 у період часу з вересня 2014 року по червень 2017 року. Внаслідок указаних злочинних дій ОСОБА_6 , а саме злісного ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , у період часу з вересня 2014 року по червень 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 17000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, 23.10.2018 перерахував потерпілій заборгованість по аліментах у сумі 500 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що просила допомоги у обвинуваченого, гроші на лікування не надавав, у липні сплатив 2500 грн., покарання просила призначити на розсуд суду.

Обвинувачений, прокурор та потерпіла не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як умисні дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_6 не працює, не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем проживання характеризується позитивно.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції статті Кримінального Закону у виді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1