Справа № 474/508/18
Провадження № 1-кп/474/55/18
ВИРОК
Іменем України

08.06.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості в рамках кримінального провадження № 0000167 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.01.2014р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту;

- 31.03.2014р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 14.10.2014р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 14.03.2017р. по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

встановив:

04.06.2018р. до Врадіївського районного суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, згідно якого 04.04.2017р. Миколаївським районним судом Миколаївської області ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном один рік, який постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04.04.2018р. продовжено на шість місяців. Відповідно до постанови суду, ОСОБА_4 заборонено: вихід з будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; відвідування кафе, барів, ресторанів, магазинів, громадських місць, де продаються спиртні напої на розлив; виїзд в особистих справах за межі Врадіївського району без письмового дозволу відповідального працівника Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, який здійснює адміністративний нагляд. На ОСОБА_4 покладено зобов`язання з`являтись на реєстрацію до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області першого та останнього четверга кожного місяця на протязі встановленого терміну адміністративного нагляду. ОСОБА_4 , в порушення обмежень адміністративного нагляду, без дозволу та відому відповідального поліцейського Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, 05.04.2018р. залишив постійне місце свого проживання та виїхав за межі Врадіївського району до м. Миколаєва по особистим справам, де перебував до 22.05.2018р.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України є: щире каяття (п. 1).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України - відсутні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано органами досудового розслідування за ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

24.05.2018р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України.

01.06.2018р. у даному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості наступного змісту:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області радник юстиції ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і його захисник ОСОБА_5 , з іншого боку, відповідно до вимог глави 35 КПК України, уклали угоду у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 19.05.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, вчиненого ОСОБА_4 за наступних обставин:
04.04.2017р. Миколаївським районним судом Миколаївської області, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік (постанова Миколаївського районного суду Миколаївської області у справі № 480/484/17 від 04.04.2017р.).
Постановою Врадіївського районного суду від 04 квітня 2018 року адміністративний нагляд встановлений відносно ОСОБА_4 було продовжено на шість місяців.
Відповідно до постанови суду ОСОБА_4 заборонено вихід з будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 з 22:00 год. до 06:00 год., відвідування кафе, барів, ресторанів, магазинів, громадських місць, де продаються спиртні напої на розлив, виїзд в особистих справах за межі Врадіївського району без письмового дозволу відповідального працівника Врадіївського відділення поліції ГУНП в Миколаївській області, який здійснює адміністративний нагляд. На ОСОБА_4 покладено зобов`язання з`являтись на реєстрацію до Врадіївського відділення поліції ГУНП в Миколаївській області кожного першого та останнього четверга кожного місяця на протязі встановленого терміну адміністративного нагляду.
Згідно статті 9 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі ОСОБА_4 , як особа щодо якої встановлений адміністративний нагляд, зобов`язаний вести законослухняний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержуватись таких правил: а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ним місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; в) повідомляти працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу відповідального поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.
Однак, 05.04.2018р. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відносно нього встановлений адміністративний нагляд, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу відповідального поліцейського Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області та без його відому, залишив постійне місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та виїхав за межі Врадіївського району Миколаївської області по особистим справам до м. Миколаєва, де знаходився до 22 травня 2018 року, порушивши у такий спосіб правила встановленого йому адміністративного нагляду.
Слідчим СВ Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, 24 травня 2018 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України підлягає направленню до Врадіївського районного суду Миколаївської області.
Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:
а) під час розслідування та судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті;
б) активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо нього.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у вигляді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особа обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, протиправними діями вказаної особи не спричинено тяжких наслідків та матеріальної шкоди.
Із запропонованим видом та мірою покарання згодні підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 .
Сторона захисту розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження цієї угоди для сторін є:
а) для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394-424 КПК України;
б) підозрюваного, обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, підозрюваному роз`яснено і є зрозумілими.
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого підтвердила добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просила її затвердити.
Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , судом встановлено наступне.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно ч. 2 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.
В судовому засіданні, на підставі наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії невеликої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних злочинів.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 01.06.2018р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області радником юстиції ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше був судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, та те, що протиправними діями вказаної особи не спричинено тяжких наслідків та матеріальної шкоди.
Враховуючи приписи ст. 374 КПК України, оскільки обвинуваченому на стадії досудового розгляду не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374, 375, 394, 473 та 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01.06.2018р. укладену між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області радником юстиції ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000167 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1