Справа № 199/2333/18
18.05.2018 УХВАЛА
18 травня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
за участі підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 ,
В результаті вчинення злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток носу, крововиливів м`яких тканин обличчя, забою передньої черевної стінки, саден в області статевих органів.
26.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.
Посилаючись у клопотанні на те, що досудовим розслідуванням встановлені обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 під час вчинення вказаного кримінального правопорушення, можливо перебував у неосудному чи обмежено осудному стані, а саме його поведінка під час вчинення ним особливо тяжкого злочину, слідчий й просив про доручення проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, для визначення психічного стану підозрюваного.
Слідчий у судовому засіданні просив задовольнити клопотання повністю, посилався на обставини, зазначені в ньому.
ОСОБА_4 та його захисникне заперечували проти задоволення поданого клопотання.
Розглянув клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК).
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Згідно пункту 3 частини 2 статті 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.
Предметом судово-психіатричної експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, в конкретні проміжки часу (в минулому, на момент проведення експертизи та у перспективі) і стосовно певних обставин, що становлять інтерес для органів досудового розслідування та суду.
Згідно п.1 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.2001 року №397, судово-психіатрична експертиза призначається органами досудового слідства та суду і проводиться за їх відповідним рішенням з метою відповіді на питання, що виникають під час провадження адміністративних, кримінальних та цивільних справ з приводу психічного стану особи.
Приймаючи до уваги вищенаведене, оскільки наявні обґрунтовані припущення про можливість психічних розладів, які здатні вплинути на юридично значущу поведінку, та для з`ясування обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 110, 242-244, 369-372 КПК України, слідчий суддя
- чи страждав підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення будь-яким психічним розладом, внаслідок якого він не міг у той період усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними?
- чи страждає підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними? Якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба?
- чи потребує підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?
Попередити експертів КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, яким буде доручено проведення судової експертизи, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачених статтями 384, 385 КК України.
Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1