УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/3805/18

Провадження № 1-в/638/246/18

25.09.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2016 року за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п. 2 частини 1, п. 2 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
У березні 2018 року до суду надійшло подання начальника Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строкувідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подання обґрунтовано тим, що 09.08.2016 року до органу надійшов на виконання вирок Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.08.2016 року засуджений прибув до Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для постановки на облік, де йому були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку, наслідки ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду та систематичного вчинення правопорушень, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність, про що ОСОБА_4 надав письмову підписку і пояснення. В період іспитового строку засуджений ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим 24.11.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного покарання, проте у задоволенні подання було відмолено. Стало відомо, що 07.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 були внесені дані про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та матеріали передані до суду, справа не розглянута.Іспитовий строк засудженого закінчився 25.03.2018 року.

З огляду на викладене, керуючись частиною 9 статті 537, статтею 539 КПК України, статтею 78 Кримінального кодексу України та статтею 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, згідно п.5.8 Наказу №270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», після закінчення іспитового строку до суду направляються подання та особова справа засудженої особи для вирішення питання про звільнення її від призначеного покарання.
Інспектор Шевченківського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути подання за її відсутністю, вимоги подання підтримує у повному обсязі.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.
ЗасудженийОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.
У відповідності із частиною 4 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Як вбачається з матеріалів особової справи №89/2016, вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2016 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п. 2 частини 1, п. 2 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України.
Іспитовий строк за вказаним вироком на момент розгляду подання про звільнення від відбування покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2016 року закінчився.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Згідно із частиною 2 статті165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, заподанням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Суд вважає що матеріали особової справи №89/2016 відносно ОСОБА_4 містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України). Окрім того, неявка засудженого в судове засідання перешкоджає повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, а подання не містить точних відомостей щодо виконання обов`язків засудженим ОСОБА_4 , зокрема чи виїжджав за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, чи повідомляв орган пробації про зміну місця проживання.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання начальника Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строкувідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягає, а засуджений не може бути звільнений від відбування покарання, призначеного йому вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2016 року, оскільки покладені на нього обв`язки не виконав.
На підставі викладеного, керуючись ч.9 ст. 537, ст. 539 КПК, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строкувідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий: