П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 р.
м. Київ

Справа № 757/23683/13-к

Провадження № 51-2611 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки та мешканки

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення нею інкримінованого злочину.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалась у тому, що вона у невстановленому органом досудового слідства час і місці отримала у невстановленої особи довідку про доходи за підписом директора ДП «Ринок Ровжи» ТОВ «Ратуша», згідно з якою начебто перебувала на посаді фінансового директора цього ринку та отримала за період часу з вересня місяця 2007 року по лютий місяць 2008 року заробітну плату на загальну суму 162900,00 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_7 , будучи обізнаною, що вона на ДП «Ринок Ровжи» ТОВ «Ратуша» не працювала і заробітну плату на вказаному підприємстві не отримувала, 17 березня 2008 року, знаходячись у приміщенні відділення № 74 ПАТ «КБ «Надра» за адресою: б-р Лесі Українки, 20/22, у м. Києві, надала працівникам банку завідомо підроблену довідку про доходи, внаслідок чого уклала кредитний договір №119/П/74/2008-840 від 17 березня 2008 року за програмою «Іпотечний конструктор».
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_7 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, не врахував обставин провадження та не надав належної оцінки доказам сторони обвинувачення, що призвело до безпідставного виправдання ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та уникнення останньою справедливого покарання. Прокурор також вказує на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України.
Від захисника ОСОБА_6 надійшли заперечення, в яких він просить касаційну скаргу прокурора відхилити, а судові рішення щодо його підзахисної ОСОБА_7 залишити без зміни.
Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав подану касаційну скаргу частково, просив скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Захисник просив відмовити в задоволенні касаційної скарги прокурора та залишити судові рішення щодо ОСОБА_7 без зміни.

Мотиви Суду

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Положенням ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У своїй касаційній скарзі прокурор вказував на безпідставне виправдання ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, що, на думку колегії суддів, є необґрунтованим.

Суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок, зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, та дійшов правомірного висновку про те, що вони не підтверджують вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй злочину.

При цьому докази винуватості ОСОБА_7 , на які посилалась сторона обвинувачення, перевірені судом та згідно зі ст.ст. 86, 87, 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

З огляду на викладене, доводи прокурора про неправильну оцінку доказів обвинувачення, зроблену судом, колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону.

Крім того, аналогічні доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, належним чином перевірив наведені в ній доводи, дав на них вичерпну відповідь, й, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, зазначив в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказував прокурор у скарзі, не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3