Провадження №: 1-кп/752/1532/18
У Х В А Л А

29.10.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч. 2, 111 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження і в ході судового розгляду представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачено покаранння до 15 років позбавлення волі і застосування відносно такої особи більш м`якого запобіжного заходу, аніж такого виняткового, як тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку в ході судового розгляду, крім того, в обгрунтування вказаного клопотання зазначив про наявність інших ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для даного кримінального провадження, а також впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Крім того, в обгрунтування клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу зазначив про неможливість застосування до нього інших заходів забезпечення кримінального провадження, що встановлено ст. 176 ч. 5 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, посилаючись на необгрунтованість та безпідставність пред`явленого його підзахисному обвинувачення, а саме те, що в ході досудового розслідування не було встановлено надання допомоги ГУ ГШ ЗС Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України, крім того, в обгрунтування клопотання прокурора не додано доказів, які б стверджували факт перешкоджання його підзахисним даному кримінальному провадженню. Також, в обгрунтування заперечень проти клопотання прокурора захисник зазначив, що у розпорядження суду не було надано доказів, які б стверджували факт невиконання його підзахисним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, тому підстави для продовження такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження відсутні. Також захисник обвинуваченого зазначив, що посилання прокурора на те, що до ОСОБА_7 неможливо застосувати альтернативний захід забезпечення кримінального провадження, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч. 2, 111 ч. 1 КК України, суперечать вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на наявність у його підзахисного постійного місця проживання, дружини, неповнолітньої дитини, роботи та міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника і також заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою, посилаючись на ті ж самі підстави, що і його захисник. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора і не застосовувати відносно нього заходи забезпечення кримінального провадження, оскільки пред`явлене йому обвинувачення є необгрунтованим і прокурор фактично самоусунувся від виконання своїх процесуальних обов`язків щодо підтримання державного обвинувачення, а відтак - заявлені ним ризики у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заслухавши клопотання прокурора та з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, при вирішенні клопотання прокурора суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо необгрунтованості та безпідставності пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, оскільки вказане питання може бути вирішено судом лише в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті. Що стосується відсутності у розпорядженні суду доказів факту невиконання обвинуваченим ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, то дійсно, такого факту судом встановлено не було, однак на даний час сама по собі ця обставина не може бути підставою для зміни запобіжного заходу особі, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, з урахуванням характеру пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Разом з тим, вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує те, що метою і підставою продовження заходу забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 177 КПК України у даному конкретному випадку є забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому зважаючи на суть пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, мотив та спосіб вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке має високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а тому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки вимоги національного законодавства прямо забороняють застосування щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 КК України, більш м`яких запобіжних заходів, як то особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт або застава, суд надходить до висновку про те, що на даний час у даному кримінальному провадженні неможливо скасувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід - тримання під вартою.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 350 КПК України задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника державного обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 27.12.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3