УХВАЛА
Іменем України

02.11.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні №0004569 від 01.11.2018 року,
в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.
У клопотанні зазначено, що 31.10.2018 року, близько 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де у дворі вказаного будинку між ним та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин розпочалась сварка, яка в подальшому переросла у конфлікт. Знаходячись у дворі вказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , під час вказаного конфлікту, у останнього виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, взяв сокиру та утримуючи її у своїй руці, спрямувавши у бік ОСОБА_7 , зі значною силою, тупою частиною сокири умисно наніс останньому один удар в область голови зліва, чим спричинив останньому відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани лобно-тім`яної-скроневої ділянки, дном якої є вдавлений уламковий перелом в лобній ділянці зі зміщенням уламків в порожнину черепа, лінійним ушкодженням твердої мозкової оболонки, ушкодженням кори мозку з наявною внутрішньо-мозковою гематомою.
Таким чином, ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть ОСОБА_7 не настала, з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що останньому була своєчасно надана швидка медична допомога.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.10.2018 року за адресою АДРЕСА_1 , протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом затримання ОСОБА_4 , повідомленням про підозру ОСОБА_4 .
Крім того, в обгрунтування клопотання слідчий вказав, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказані ризики підтверджуються тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень особливо тяжкого ступеню та за яке законом передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що надає підстави застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення дієвості кримінального провадження. Підозрюваний ОСОБА_4 має нестійкі соціальні зв`язки та негативну репутацію, тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. В той же час, підозрюваний ОСОБА_4 не є особою похилого віку, за станом здоров`я стаціонарного лікування не потребує. А отже, відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання у повному обсязі та просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що буде з`являтись на виклики, не має наміру впливати на свідків потерпілого. Зазначив, що не мав наміру на вчинення кримінального правопорушення, діяв з метою самооборони. Наголосив, що має на утриманні неповнолітню дитину та матйр похілого віку, має ряд захворювань та зв"язку з чим потребує лікування та просив вказані обставини врахувати при обранні запобіжного заходу..
Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання та пояснив, що прокурором не наведено наявність обгрунтованої підозри та не обгрунтовано ризики підозрюваний не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, потребує медичної допомоги та здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом другої групи.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 01.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
В ході здійснення досудового розслідування о 18-30 год., 01.11.2018 року, в порядку ст. 208 КК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
02.11.2018 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 12 КК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальнеправопорушення.
При оцінці достатності підстав слідчий суддя керується тим, що достатність підстав базується на чітких доказах, що переконують суд у необхідності прийняття того чи іншого рішення.

Під час розгляду клопотання про застосування будь-якого запобіжного заходу саме на прокурора покладено обов`язок довести наявність ризиків, зазначених в клопотанні. При доведені ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування прокурор повинен зазначити, чим підтверджується кваліфікація дій особи саме як переховування, які у неї можуть існувати підстави для переховування, чим підтверджується обізнаність особи щодо проведення процесуальних дій, від участі в яких вона ухиляється.

В рішенні Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року висловлена позиція, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки в залежності від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою……

Під час доведення вказаного ризику , прокурор посилався на ті обставини, що підозрюваний усвідомлюючи значення тяжкості вчиненого пішов до магазину потім до товариша де і був затриманий на наступний день після скоєного.

В ході доведення ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого чи свідків прокурором підлягає доведенню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має можливість особа вчинити такі дії, зокрема, чи володіє вона відповідними засобами впливу, достатніми для його здійснення по відношенню до конкретної особи, чи вчинювала вона раніше подібні дії. Так прокурором в обгрунтування вказаного ризику в судовому засіданні зазначено, що свідками вчинення кримінального правопорушення є близькі родичі підозрюваного на яких останній може мати вплив. Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_12 , 2011 року народження проте, відомостей про те, що дитина перебуває на утриманні підозрюваного відсутні. Не знайшли свого підтвердження й доводи захисника про те, що на утриманні ОСОБА_4 перебуває матір та те, що остання є інвалідом другої групи. Крім того, з наданого виписного епікризу медичної карти стаціонарного хворого №11314 вбачається, що ОСОБА_4 було зроблено операцію 07.10.2009 року. Проте, доказів того, що останній потребує стаціонарного лікування або не може перебувати в слідчому ізоляторі слідчому судді не надано. Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років. Є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може залишити місце проживання, ухилитися від слідства і суду, намагатися вплинути на свідків. На підставі чого, слідчий суддя вважає за не можливе застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу окрім як у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів та з урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання з 18-30 год., 01.11.2018 року.
Строк дії ухвали встановити до 18-30 год., 31.12.2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів, з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1