Справа № 520/9538/18
Провадження № 1-кс/520/3109/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2018 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001956 від 31.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.3, 190 ч.4 КК України.
Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування було встановлено що невстановлена особа, шахрайським шляхом, під час укладання договору купівлі продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 використовуючи підроблені правовстановлюючі документи, заволоділи нежитловим приміщенням першого поверху № НОМЕР_1 площею 75,2 кв.м, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить територіальній громаді м.Одеси в особі ОМР, та яке у подальшому використовується під житло.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_2 , з метою збереження доказів кримінального правопорушення, запобігання подальшої реалізації зазначеного нерухомого майна.

В судовому засіданні слідчий наполягала на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку слідчого, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню наступних підстав:

Відповідно до ст.. 170 ч.2 п.1 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У клопотанні слідчий посилається на необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: квартири АДРЕСА_2 , проте, в клопотанні відсутні данні, про те, яке відношення вказана квартира має до нежитлового приміщення першого поверху №605 площею 75,2 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить територіальній громаді м.Одеси в особі ОМР, та яким шахрайським шляхом заволоділи невстановлені особи, за фактом чого відкрито дане кримінальне провадження.
Тобто слідчим не надано будь-яких обґрунтованих доказів, яке саме значення вказана квартира має для даного кримінального провадження відкритого за ст. 190 ч.3 КК України щодо шахрайського заволодіння нежитловим приміщенням першого поверху № НОМЕР_1 площею 75,2 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

При вказаних обставинах вважаю, що арешт вказаної квартири не відповідає спів розмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідкам арешту квартири для третіх осіб.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю, що клопотання слідчого не обґрунтовано та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1