Провадження № 274/2503/18
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/510/18

І м е н е м У к р а ї н и
25.10.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/2503/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, з вищою управлінською освітою, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої неофіційно, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі прокурора. . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченої . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої 05 травня 2018 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, знаходячись на території автозаправочної станції «ОККО» (далі - АЗС «ОККО»), що по вул. Одеській, 16 в м. Бердичеві, умисно, з метою заволодіння чужим майном повідомила неправдиву інформацію ОСОБА_5 з приводу того, що являється працівником АЗС «ОККО» та можливості продажу дизельного палива по заниженій ціні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 5700 грн. за придбання останнім 300 л дизельного палива, яким вона не володіла та не розпоряджалась, після чого з місця вчинення злочину зникла.

Таким чином ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою шляхом обману заволоділа грішми ОСОБА_5 в розмірі 5700 грн.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

18 травня 2018 року між підозрюваною ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України та узгоджують вид і розмір покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином середньої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (15.05.18) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 190 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_3 . ОСОБА_5 , визначено, що шкода потерпілому відшкодована, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.

ОСОБА_3 заявила, що вона цілком розуміє наслідки угоди, просить затвердити угоду про примирення. Потерпілий звернувся з письмовою заявою, у якій вказав, що будь-яких претензій до ОСОБА_3 він не має, наслідки угоди їй відомі, угоду він просить затвердити.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачена вказала, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 18 травня 2018 року між підозрюваною ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначивши їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: автомобіль "Toyota Yaris", кузов НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 , два номерних знаки НОМЕР_3 , газети "Звягіль" та "Ріо-Бердичів", одяг, взуття, косметичку, чохол для одягу, пластиковий ящик з інструментами, поліетиленовий пакунок, пластикову шапку "Таксі", трап`яну сумку із запчастинами, які передано на зберігання ОСОБА_3 - повернути законному володільцю ОСОБА_3 , оптичний диск "Verbatim CD-R 700 mb", який приєднано до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди, а потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1