Справа №212/2767/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження за № 0000756 від 16 березня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки поселку Айкал Саха-Якутія, Росія, громадянина України, росіянки, з повною середньою-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачена ОСОБА_3 , 06 січня 2018 року, близько 15:30 год. перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 з дозволу власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , побачила в спальній кімнаті на полиці в шафі, золоту обручку вагою 1,31 г., після чого, у неї раптово виник намір на таємне викрадення чужого майна.

Після чого ОСОБА_3 , реалізуючі свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, впевнившись у тому, що потерпіла вийшла зі спальної кімнати та за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну потерпілій ОСОБА_6 , золоту обручку вагою 1,31 г., яка знаходилась на полиці в шафі, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зникла, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17/12.1/133 від 19 квітня 2018 року становить 482 гривні 08 копійок.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнала повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого нею діяння, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно 06 січня 2018 року вона перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , побачила в спальній кімнаті на полиці в шафі, золоту після чого, коли потерпіла вийшла зі спальної кімнати вона викрала з полиці золоту обручку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні цивільний позов підтримала, просила його задовольнити. При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_3 поклалась на розсуд суду.

Даючи оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 , визнала вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності її позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 , винувата у вчиненні зазначеної вище дій, та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, вчиненого умисно, з корисливих мотивів, особу винної, яка є раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувала, та не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює знаходиться у декретній відпустці по догляду за неповнолітньою донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заміжня, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

Суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченої запобіжний захід не обирався.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про залучення експерта.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Речові докази ДВД-Р диск з відеозаписами за 06 січня 2018 року зберігати в матеріалах кримінального провадження (кримінальна справа № 212/2767/18, 1-кп/212/486/18).

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_1 )482 (чотириста вісімдесят дві) грн. 08 коп. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення у кримінальному провадженні № 0000756 від 16 березня 2018 року судово-товарознавчої експертизи № 17/12.1/133 від 19 квітня 2018 року у розмірі 572 гривні 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1