№522/8505/18, 1-кс/522/9022/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, Тельманівського району, с. Гранітне, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у кримінальному провадженні №00001115 від 01.05.2018 рокута №0001219 від 14.05.2018 року за ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
законного представника підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на наступне. Так, в клопотанні зазначено, що 01.05.2018 року у ОСОБА_4 , разом з невстановленими слідством особами, які в нічний час перебували за адресою: АДРЕСА_3 , із корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадання чужого майна.
Із клопотання вбачається, що реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 01.05.2018 року приблизно о 00:40 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з невстановленими слідством особами, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 57 «Б», умисно, з корисливих мотивів, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , та нанесли удари, чим самим застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи його планшетом Samsung Galaxy Tab E, білого кольору з мобільним номером ( НОМЕР_1 ) вартістю 6000 грн., та курткою марки «VIEOS» вартістю 4000 грн.

Як вбачається, із клопотання, відкрито викравши майно, що належить ОСОБА_8 , ОСОБА_4 разом з невстановленими слідством особами, з місця скоєння злочину зникли, цим самим набули можливості розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши збиток на суму 10000 грн.
Як зазначено, у клопотанні, 13.05.2018 року у ОСОБА_4 , разом з невстановленими слідством особами, які в нічний час перебували за адресою: м. Одеса, на розі вул. Пастера та вул. Кінної, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадання чужого майна.
В клопотанні зазначено, що реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 14.05.2018 року приблизно о 23:30 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з невстановленими слідством особами, перебуваючи за адресою: м. Одеса, , на розі вул. Пастера та вул. Кінної, умисно, з корисливих мотивів, підійшли до потерпілого ОСОБА_9 , та нанесли удари, чим самим застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «Мейзу», вартістю 2000 грн.
Із клопотання вбачається, що відкрито викравши майно, що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_4 разом з невстановленими слідством особами, з місця скоєння злочину зникли, цим самим набули можливості розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн.
Слідчий та прокурор в клопотанні зазначають, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, указаних у клопотанні, не заперечував проти обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Слідчий ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, указаних у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просила обрати домашній арешт у нічний час.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заперечувала проти застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просила обрати домашній арешт.

У судовому провадженні підозрюваний ОСОБА_4 погодився із думкою захисника. Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Кримінальне провадження, щодо неповнолітніх в Україні здійснюється у відповідності до Конституції України, КК України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р. (ст.9), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ст. 5), Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя, щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінських правил»), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочину чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 37 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН у 1989 р., і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 р. «Держави-учасниці забезпечують, щоб: жодна дитина не була позбавлена волі незаконним або свавільним чином. Арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюються згідно з законом та використовуються лише як крайній захід і протягом якомога більш короткого відповідного періоду часу». Міжнародний пакт про громадянські і політичні права 1966 р. (ст. 9 Пакту) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ст. 5 Конвенції) зазначають на необхідності застосування, щодо неповнолітніх особливих правил, які відповідають їх віку і правовому статусу. Відповідно до Мінімальний стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя, щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінські правила») тримання неповнолітніх під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу. Тримання під вартою до суду по можливості замінюється іншими альтернативними заходами, такими як постійний нагляд, активна виховна робота або поміщення в сім`ю або виховний заклад чи будинок (ст. 13). Згідно ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Згідно витягів із кримінальних проваджень №00001115 від 01.05.2018 року, та №0001219 від 14.05.2018 року вчинені діяння, за якими відкрито кримінальні провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 ККУкраїни. Як вбачається, із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується, а саме:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.05.2018 року,
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2018 року,
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.05.2018 року,
-протоколом огляду місця події від 01.05.2018 року,
-письмовими поясненнями ОСОБА_11 від 14.05.2018 року,
-письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 14.05.2018 року,
-протоколом впізнання особи від 14.05.2018 року. Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 був затриманий о 03 годині 14.05.2018 року.

-14.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України. 16.05.2018 року підозрюваний ОСОБА_4 у строки встановлені ст.211 КПК України був доставлений до Приморського районного суду м. Одеси для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні слідчим ОСОБА_3 , та прокурором ОСОБА_5 було доведено, що є наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_3 ,під час розгляду клопотання, не надано докази, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час досудового розгляду ризикам. Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Таким чином, на підставі вищезазначеного та наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені, під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку що надані докази, які є достатніми про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки зазначений підозрюваний є неповнолітнім, раніше не судимий, навчається у школі, має задовільний стан здоров`я, та постійне місце проживання.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 182, 183,186, 193, 194, 196,197, 202, 205, 211, 309, 485, 492, 496 КПК України (2012 р.), -
УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчому СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №00001115 від 01.05.2018 року за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, заборонивши підозрюваному залишати житло у період з 22.00 год. до 07.00 години ранку наступної доби за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,
5) утримуватися від спілкування із свідками, та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;
Строк дії ухвали слідчого судді становить 58 (п`ятдесят вісім) днів. Строк дії ухвали обчислюється з 16.05.2018 року та припиняє свою дію 13.07.2018 р. Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

16.05.2018