Справа № 206/3095/18
Провадження № 1-кп/206/288/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2018 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровськау складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000182 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.02.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове м. Дзержинська Донецької області, громадянин України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого монтером колії Філії «Дзержинськвантажтранс» ТОВ «Енерготранс», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.10.2003 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. З ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23.04.2008 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.07.2010 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;

- 19.11.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

- 04.12.2015 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; Ухвалою Шевенківського районного суду м. Львова від 15.07.2016 року зараховано у строк відбуття покарання тримання під вартою з 04.12.2015 року до 17.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.11.2017 року невідбутий строк 01 р. 09 м. 29 дн. Позбавлення волі замінено на обмеження волі відповідно до ст. 82 КК України,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, знов вчинив умисне кримінальне правопорушення. Так, згідно з вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 04.12.2015 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ст. 70, ст. 71 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.07.2016, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 замінено не відбуту частину строку покарання 1 рік 9 місяців 29 днів більш м`якою - обмеженням волі.

19.12.2017 ОСОБА_3 на підставі вищевказаної ухвали суду прибув до Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 5 для відбування покарання у вигляді обмеження волі, де цього дня, під розписку ознайомлений з межами адміністративної території вказаної установи, порядком відбування покарання у вигляді обмеження волі, обов`язками встановленими Правилами внутрішнього розпорядку установи та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі. 17.02.2018 приблизно о 19:30 год., ОСОБА_3 , перебував поблизу механічного цеху №2 Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)», за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева 5, де у нього раптово виник злочинний умисел направлений на самовільне залишення місць обмеження волі. Після чого, у той же час, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на самовільне залишення місця обмеження волі, будучи особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, діючи умисно, в порушення вимог п. З Розділу 3 «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» та п.1 Розділу 29 «Особливості тримання засуджених у виправних центрах» Наказу № 2186/5 від 29.12.2014 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», зі змістом яких він ознайомлений особисто, з метою ухилення від призначеного судом покарання у виді обмеження волі, без відповідного дозволу адміністрації, переліз через паркан який знаходився біля механічного цеху №2 Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» та покинув територію Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)», чим вчинив самовільне (тобто без дозволу адміністрації) залишення межі місця відбування покарання для засуджених та зник у невідомому напрямку.

17.02.2018,приблизно о 20:00 год. працівниками Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)», під час проведення вечірньої перевірки відділення КДіР виявлено відсутність ОСОБА_3

18.02.2018,приблизно о 00:30 год. співробітниками УПП в Дніпропетровській області в ході проведення розшукових заходів поблизу буд. 11 по вул. Кольська у м. Дніпро, виявлений та затриманий ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 , будучи попередженим під розписку про кримінальну відповідальність та порушуючи п. З Розділу 3 «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» та п.1 Розділу 29 «Особливості тримання засуджених у виправних центрах» Наказу № 2186/5 від 29.12.2014 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», без належного дозволу адміністрації, самовільне залишив межі зазначеної установи, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 5, тобто місце обмеження волі.

Так, своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 390 КК України, тобто самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину свою визнав повністю, та підтвердив усі фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, та показав, що він, відбуває покарання у виді обмеження волі на території ДУ «Ігренський виправний центр (№ 133)», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бєхтєрєва, 5, де 17.02.2018 приблизно о 19 годині 30 хвилин, переліз через паркан та покинув територію ДУ «Ігренський виправний центр (№ 133)». 18.02.2018 приблизно о 00:30 год. поблизу буд. 11 по вул. Кольська у м. Дніпро, був затриманий співробітниками УПП в Дніпропетровській. Про заборону самовільно залишати установу виконання покарань, був ознайомлений письмово.

Окрім, того обвинувачений ОСОБА_3 , підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, у вчиненому щиро кається.

Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцілістність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливості обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000182, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, які були надані прокурором у судовому засіданні.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною і кваліфікує його дії ч. 1 ст. 390 КК України, тобто самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у вид обмеження волі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком, за місцем відбування покарання характеризується негативно ( т.2 а.п. 137), на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває (т.2 а.п. 135-136), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 390 КК України з застосуванням вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, обраного йому за даним вироком суду, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 04.12.2015 з застосуванням п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі. Не відбута частина покарання у вигляді обмеження волі на 17.02.2018 року складала 1 рік 6 місяць 7 днів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, до покарання, обраного ОСОБА_3 за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 04.12.2015 і остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1