Справа № 646/3554/18
№ провадження 1-кс/646/3255/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.18року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 щодо нерозгляду заяви від 22.05.2018 року року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000265 від 06.02.2016 року за ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова 06.06.2018 року ОСОБА_4 звернувся зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України в якій просить зобов`язати прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000265 від 06.02.2016 розглянути заяву ОСОБА_4 від 22.05.2018 року належним чином та надати відповідь.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді вищезазначена скарга надійшла до провадження слідчого судді ОСОБА_5 07.06.2018 року.

Відповідно до повторного автоматичного визначення слідчого судді 18.07.2018 року вищезазначена скарга надійшла до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував з посиланням на те, що ОСОБА_4 як власник майна не є суб`єктом відповідно до ст. 220 КПК України та його заява не була розглянута відповідно до ст. 220 КПК України, але надана відповідь від 31.05.2018 року № 04-32-324-16 процесуальним керівником прокурором Слобідського відділу місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 .

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та надані матеріали прокурором приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

У ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 22 травня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Харківської місцевої прокуратури № 5 з заявою про:

-повідомлення йому про результати досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000265 від 06.02.2016,

-у випадку прийняття рішення у порядку ст. 283 КПК України надати йому копію,

-повідомити підстави не внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей про скасування обтяження на майно особою, в інтересах якої встановлювалося обтяження,

-внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про скасування арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 31.05.2018 року № 04-32-324-16 процесуальний керівник прокурор Слобідського відділу місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 повідомлено про те, що звернення від 22.05.2017 року розглянуто та повідомлено, що у кримінальному провадженні ОСОБА_4 має статус свідка. Відповідно до вимог ст. ст. 66,283 КПК України свідок не має право отримувати інформацію про стан досудового розслідування. Що стосується невнесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про скасування обтяження на квартиру , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про те, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року скасований арешт на квартиру АДРЕСА_2 , накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова 13.05.2016 року , проте, відомостей про скасування арешту на вищезазначену квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей не внесено у зв`язку з тим, що ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.05.2016 року не виконувалась, враховуючи неправильне зазначення власника кватири.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив отримання вищезазначеного листа та крім того надав для огляду у судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12.07.2018 року по справі № 641/8268/18 відповідно до якої апеляційна скарга ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвала слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року щодо відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 залишити без змін. Відповідно до цієї ухвали вбачається, що ОСОБА_4 18.06.2018 року звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова із скаргою, з якої вбачається, що ОСОБА_4 просив слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , що полягає у ненаданні ОСОБА_4 , як власнику арештованого майна, відповіді на заяву від 21.05.2018; неповідомленні про результати досудового розслідування у кримінальному провадженні; ненадання копії прийнятого рішення в порядку ст. 283 КПК України; ненадання відповіді про підставу невнесення в Державний реєстр речових прав на майно відомостей про скасування обтяження на майно особою, в інтересах якої встановлювалося обмеження та невнесення слідчим до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про скасування арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року відмовлено у відкриття провадження відповідно до п. 4 ст. 304 КПК України.

В ч. 3 ст. 64-2 КПК України зазначено, що третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчого, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Стаття 220 КПК України не визначає в якості суб`єкта подання клопотання власника чи володільця майна, третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, чи іншу особу, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Враховуючи те, що під час розгляду судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 як власник майна не є суб`єктом відповідно до ст. 220 КПК України, але надана відповідь від 31.05.2018 року № 04-32-324-16 процесуальним керівником прокурором Слобідського відділу місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Разом з тим, посилання ОСОБА_4 на ч. 3 ст. 64-2 КПК України заслуговує на увагу, проте ним не враховано що бездіяльність слідчого щодо невнесення в Державний реєстр речових прав на майно відомостей про скасування обтяження на майно не є в розумінні вимог ст.110 КПК України процесуальним рішенням слідчого.

Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що відповідно до вимог ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичноі помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Тобто ОСОБА_4 не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку ст. 379 КПК України, якщо вважає що слідчим суддею невірно зазначено власника квартири за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до чинного законодавства судове рішення підлягає обов`язковому виконанню.

Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання судового рішення тягнуть відповідальність, встановлену законом, тому ОСОБА_4 не позбавлений права звернутись до компетентних органів з відповідною заявою та звернення до суду в порядку ст. 379 КПК України, якщо вважає що слідчим суддею невірно зазначено власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо нерозгляду заяви від 22.05.2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000265 від 06.02.2016 року за ч.1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 07.09.2018.

Слідчий суддя ОСОБА_1