233 № 233/5517/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2018 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка Донецької області заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.
26 вересня 2018 року від заявника ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 з тих підстав, що слідчим суддею приймалося незаконне рішення про направлення заявника на стаціонарну судово- психіатричну експертизу; крім того слідчий суддя відчуває неприязнь до заявника, тому виносить неправосудні рішення, а також слідчий суддя звинуватив заявника у сепаратизмі і державній зраді.
ОСОБА_3 в судове засідання конвойною службою з ДУ « Бахмутська установа виконання покарань №6» в Донецькій області не доставлений, у зв`язку з надісланням заяви останнім про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Проте, в призначений час ОСОБА_3 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за невідомої причини, що розцінюється, як намагання останнього затягнути розгляд заяви.
Прокурор і захисник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд заяви про відвід ОСОБА_3 за їх відсутності.
Перевіривши доводи заяви ОСОБА_3 , суддя дійшов наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2018 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 04.09.2018 року визначено слідчого суддю ОСОБА_4 .
Згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Доказів, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 заявником не надано та про наявність таких доказів останнім в заяві не зазначено. Фактично заявлений відвід заявника ОСОБА_3 ґрунтується на його незгоді з процесуальними рішенням та діями слідчого судді ОСОБА_4 , що не є підставою, яка виключає його участь в розгляді даної скарги. Доводи заявника ОСОБА_3 про особисту неприязнь слідчого судді до нього є надуманими і в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявлений відвід не ґрунтується на законі і не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено жодних переконливих підстав, передбачених ст. 75 КПК України, перелік яких є вичерпним.
Керуючись ст.ст. 75, 81, 392 КПК України, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1