Справа № 520/678/14-к
Провадження № 1-кс/520/87/14
УХВАЛА
23.01.2014 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_3 , слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, з вересня 2012 року по квітень 2013 року ОСОБА_5 діючи у співучасті зі своєю дружиною ОСОБА_6 , яка перебувала на посаді в.о. головного бухгалтера державної установи Пункт тимчасового розміщення біженців в м. Одеса (надалі ДУ ПТРБ), влаштувався 03.09.2012 року на роботу до ДУ ПТРБ де рахувався з початку в якості підсобного робітника, а потім охоронця, заздалегідь знаючи проте, що виконувати свої посадові обов`язки не буде, оскільки працює на ФОП ОСОБА_7 водієм - далекобійником по перевезенню вантажів за кордон та по території України, розуміючи службові повноваження своєї дружини ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного наміру кожного місяця в період з вересня 2012 року по квітень 2013 року розписувався в відомостях про виплату грошей, які надавала йому ОСОБА_6 , а також отримував від неї безпідставно нараховані грошові кошти, в наслідок чого ОСОБА_5 виконуючи роль посібника у співучасті з ОСОБА_6 сприяв останній у розтраті коштів державного бюджету на загальну суму 25 454,53 гривень, які в подальшому присвоював та використовував на власний розсуд.

12.02.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000063 внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України.

14.01.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України.

Як вбачається з клопотання, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також забезпечення можливої конфіскації майна для відшкодування завданих збитків, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на автомобіль DAFXF95.480 2004 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та напівпричеп SCHMITZSKO 24L2001 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_5 , згідно до бази данних АІС Автомобіль УДАІ ГУМВС України в Одеській області та НАІС ДДАІ МВС України.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, слідчого та підозрюваного, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню наступних підстав:

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наявність матеріальної шкоди, належність майна підозрюваному, тобто достатніх підстав для арешту майна, для забезпечення цивільного позову, а також наявність достатніх доказів, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, можливий розмір завданної кримінальним правопорушенням шкоди, відсутність негативних наслідків для інших осіб, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором і слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту автомобіля DAFXF95.480 2004 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та напівпричеп SCHMITZSKO 24L2001 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_5 шляхом заборони їх відчуження.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про арешт автомобіля DAFXF95.480 2004 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та напівпричеп SCHMITZSKO 24L2001 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль DAFXF95.480 2004 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та напівпричеп SCHMITZSKO 24L2001 року випуску, шасі НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_5 шляхом заборони відчудження вказаного автомобіля та напівпричепа ОСОБА_5 та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1