У Х В А Л А
іменем України
19 грудня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році",

у с т а н о в и в :
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 березня 2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 1 рік.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив застосувати у відношенні нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" оскільки він має на утриманні неповнолітнього сина.

Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання не заперечувала.

Представник Зміївського районного відділу з питань пробації ОСОБА_5 подала заяву про судовий розгляд клопотання ОСОБА_4 за відсутністю представника органу пробації.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання представника органу пробації не перешкоджає проведенню судового розгляду клопотання.

Ознайомившись зі змістом клопотання та доданими до нього документами, вислухавши засудженого, прокурора, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з пунктом "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" (чинний з 07.09.2017 року), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до пункту "а" частини 2 статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

ОСОБА_4 засуджений за злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким чи особливо тяжким; подав клопотання про застосування у відношенні нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", яке підтримав в судовому засіданні.

На день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження та інформацією служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 05.12.2017 року (а. с. 4, 5).

Засуджений ОСОБА_4 не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується, відповідно ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

За таких обставин, клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись п. "в" ст. 1, ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1. Клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

2. Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 березня 2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, від якого він був звільнений в силу ст. 75 КК України з випробуванням на 1 (один) рік.

3. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: