Провадження № 1-кс/592/4724/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0000180, відомості за якими 17.01.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який ніде офіційно не працевлаштований та ніде не працює, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, раніше неодноразово судимого, невійськовозобов`язаного,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2017 року до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , в якому зазначено по те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2017 у період часу з 13 години 00 хвилин до 13 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу ТОВ Епіцентр К за адресою: м. Суми, вул. Г. Крут, 1/3, побачив виставлену на продаж чоловічу футболку. В цей момент у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: футболки, виставленої на продаж в торговому залі магазину ТОВ Епіцентр К . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, з метою особистого збагачення, взявши дві футболки, ОСОБА_6 зайшов до примірочної, де зняв свої речі, одягнув футболку вартістю 350,54 грн. , яка належать ТОВ Епіцентр К , зверху одягнув належні йому речі, взявши другу футболку, повісив її на тремпель в торговому залі, після чого, будучи одягненим в футболку ТОВ Епіцентр К , покинув приміщення торгового залу, пройшовши до виходу повз торгові каси, не оплативши товар. Таким чином, ОСОБА_6 заподіяв ТОВ Епіцентр К матеріальну шкоду, згідно висновку експерта № 19/119/9-3/1968е від 20.06.2017 року, на загальну суму 350,54 грн. . Викраденим майном ОСОБА_6 в подальшому розпорядився на власний розсуд. Крім того, не зупинившись на вчиненому, 07.03.2017 року у період часу з 11 години 30 хвилин до 13 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгового залу ТОВ Епіцентр К за адресою: м. Суми, вул. Г. Крут, 1/3, ОСОБА_6 побачив виставлені на продаж речі, а саме: чоловічу футболку та чоловічі брюки. В цей момент у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: предметів одягу, виставлених на продаж в торговому залі магазину ТОВ Епіцентр К . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, з метою особистого збагачення, взявши дві пари брюк та дві футболки, ОСОБА_6 зайшов до примірочної, де зняв свої речі, одягнув футболку вартістю 449,50 грн. та брюки вартістю 739,50 грн. , які належать ТОВ Епіцентр К , зверху одягнув належні йому речі, взявши другу пару брюк та футболку, повісив на тремпель в торговому залі, після чого, будучи одягненим в речі ТОВ Епіцентр К , покинув приміщення торгового залу, пройшовши до виходу повз торгові каси, не оплативши товар. Таким чином, ОСОБА_6 заподіяв ТОВ Епіцентр К матеріальну шкоду, згідно висновку експерта № 19/119/9-3/1988е від 20.06.2017 року, на загальну суму 1189 грн. . Викраденим майном ОСОБА_6 в подальшому розпорядився на власний розсуд. Крім того, досудовим слідством було встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, між раніше знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з квартири за місцем мешкання останніх за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 07.05.2017 близько 17 години ОСОБА_6 за попередньою змовою зі своїм рідним братом ОСОБА_9 приїхав до м. Путивль на автомобілі ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де на вул. Кролевецькій до них в автомобіль сів ОСОБА_10 . З метою втілення задуманого брати ОСОБА_9 та ОСОБА_6 попередньо взяли з собою відмички та предмети пристосовані для відкриття замків, які планували використати як знаряддя злочину. Діючи повторно, згідно задуманого плану та розподілених ролей, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди власнику майна, діючи умисно, 07.05.2017 року в період часу з 18 години 00 хвилин до 20 години 10 хвилин ОСОБА_9 залишився чекати в автомобілі з метою попередити ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про можливе повернення власників квартири. В свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , взявши з собою заздалегідь приготовані відмички та предмети пристосовані для відмикання замку, зайшли до будинку АДРЕСА_3 та за допомогою заздалегідь підготованих відмичок відкрили замок квартири АДРЕСА_4 та проникли всередину. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння потерпілим матеріальної шкоди та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в залі зазначеної квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_10 викрали телевізор марки LG , згідно висновку № 19/119/9-3/1649е від 19.05.2017 року, вартістю 8600 грн. , в цій же кімнаті з полиці з шафи викрали грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що згідно довідки НБУ станом на 07.05.2017 року становить 132428,89 грн. , золотий ланцюжок, згідно висновку експерта № 19/119/9-3/1899е від 13.06.2017 року, вартістю 2816,24 грн. та стартовий пістолет, який матеріальної цінності для потерпілих не представляє, та з коридору вказаної квартири викрали окуляри анти-фари в чохлі з тканини та булавку зі срібла, згідно висновку експерта № 19/119/9-3/1899е від 13.06.2017 року, вартістю 12,89 грн. . Окуляри та чохол матеріальної цінності для потерпілих не представляють. З викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_10 покинули квартиру та в подальшому розпорядилися разом з ОСОБА_9 на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 143858,02 грн. . Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений в ході досудового розслідування час, між раніше знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_13 з квартири за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_5 . Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 18.05.2017 близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_9 , за попередньою змовою зі своїм рідним братом ОСОБА_6 та раніше знайомим ОСОБА_10 , приїхали на вулицю Г. Кондратьєва до будинку АДРЕСА_6 на автомобілі ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 . З метою втілення задуманого брати ОСОБА_9 та ОСОБА_6 попередньо взяли з собою відмички та предмети пристосовані для відкриття замків, які планували використати як знаряддя злочину. Діючи згідно задуманого плану та розподілених ролей, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди власнику майна, діючи умисно, ОСОБА_9 залишився чекати в автомобілі з метою попередити ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про можливе повернення власниці квартири. В свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , взявши з собою заздалегідь приготовані відмички та предмети пристосовані для відмикання замку, зайшли до будинку АДРЕСА_7 та за допомогою заздалегідь підготованих відмичок відкрили замок квартири АДРЕСА_8 та проникли всередину. Однак, виконавши усі дії, які вони вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, з місця злочину втекли, оскільки в квартирі було відсутнє малогабаритне майно, яке було б можливо викрасти з квартири та залишитися непоміченими для сторонніх осіб. 19.05.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, українцю, громадянину України, одруженому, не працюючому, мешканцю: АДРЕСА_1 , раніше судимому, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, 05.07.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. 01.08.2017 року було повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185 КК України. Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень: - протоколи допитів потерпілих; - протоколи пред`явлення особи для впізнання; - протоколи огляду місця події; - протоколи допиту свідків; - висновки проведених експертиз; - протоколи огляду предметів; - протоколи обшуків; - розсекречені протоколи візуального спостереження за особою та зняття інформації з каналів зв`язку; - інші матеріали в їх сукупності. Так, ОСОБА_6 вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів і був засуджений. 19.01.2016 року він був звільнений по відбуттю строку покарання, попри це він знову вчинив ряд нових середньої тяжкості та тяжких злочинів, зокрема вчинених групою осіб та поєднаних з проникненням до житла. Це є прямим свідченням того, що наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення підозрюваним нових, в тому числі аналогічних кримінальних правопорушень. ОСОБА_6 знає де проживають потерпілі, тому може шляхом погроз, підкупу чи умовляння незаконно впливати на них, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від поліції та суду свідчить відсутність у нього роботи, що не заважає йому з метою уникнення кримінальної відповідальності змінити місце проживання, в тому числі виїхати за межі України. 19.05.2017 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 07.07.2017 року строк тримання під вартою було продовжено до 14.08.2017 року. 11.08.2017 року строк тримання під вартою було продовжено по 19.09.2017 року включно. В кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: - витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали з Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області щодо вчинення квартирних крадіжок в м. Путивль в період часу з 19.05.2017 року до 17.07.2017 року; - виконати вимоги ст. 290 КПК України; - скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає, що існують ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може: - переховуватися від суду, оскільки підозрюється у вчиненні ряду середньої тяжкості та тяжких злочинів, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; - вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки вже вчинив кримінальні правопорушення та може не зупинитися на вчиненому, оскільки не працевлаштований, а отже не має джерел для існування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час не вдалося встановити місце знаходження всього викраденого майна, а, отже, ОСОБА_6 може знищити або спотворити його. Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Так: - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований відносно ОСОБА_6 , оскільки його особистість не заслуговує на довіру та підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки, у слідства немає; - запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до ОСОБА_6 , оскільки відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваного; - запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до ОСОБА_6 , оскільки останній внести кошти, необхідні для застави, не має можливості, та, окрім цього, кримінальні правопорушення, вчинені останнім, були вчинені із проникненням до житла та вчинені групою осіб за попередньою змовою; - запобіжній захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_6 , оскільки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він буде продовжувати свою злочинну діяльність. На даний час ризики не знизилися. Враховуючи викладене, з метою недопущення закінчення строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 під час досудового слідства, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 184, 194, 199 КПК України, він просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування (вхідний № 32867/17 від 18.09.2017 року) (а. с. 1, 2) .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 надав слідчому судді заперечення на клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, в якому він зазначив про те, що слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 18.09.2017 року було подано до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 . Він та його підзахисний вважають клопотання слідчого необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Стосовно викладу обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Перше: слідчий вважає, що є ризик того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від суду, оскільки у нього немає роботи, що не заважає йому з метою уникнення кримінальної відповідальності змінити місце проживання. Проте, такий ризик слідчим не доведений, оскільки, не підтверджений жодними доказами, заявами підозрюваного чи показаннями свідків про намір переховуватись, доказами намірів зміни місця проживання: оренда квартири чи кімнати, доказами придбання підозрюваним квитків, чи будь-чим іншим. Більше того, ОСОБА_6 проживає разом з родиною та малолітньою дитиною. Тобто, наявність міцних родинних зав`язків є беззаперечною гарантією відсутності намірів змінити місце проживання чи переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим, слідчий не має жодних підстав вважати, що тимчасово непрацюючий громадянин планує вчиняти правопорушення. Так, за даними Державної служби статистики у І кварталі 2017 року в Сумській області нараховувалось 50,7 тисяч безробітних, а кількість зареєстрованих безробітних на кінець червня 2017 року в Сумській області складає 14103 особи. Крім того, варто враховувати, що ОСОБА_6 майже чотири місяці перебуває під вартою, тому об`єктивно позбавлений можливості працевлаштуватись, а в СІЗО роботи не пропонують. Друге: на думку слідчого наявний ризик того, що ОСОБА_6 вчинить нові кримінальні правопорушення, оскільки вже вчинив кримінальні правопорушення та може не зупинитися на вчиненому. Проте, такий ризик є лише нічим не доведеними домислами сторони обвинувачення. Жодного доказу, що підтверджував би планування, готування до вчинення ОСОБА_6 будь-якого правопорушення, до матеріалів провадження не додано. Третє: слідчий зазначає, що на даний час не вдалося встановити місцезнаходження всього викраденого майна, а, отже, ОСОБА_6 може знищити або спотворити його. Проте, слідчий не вказує ні яке майно ще не відшукано, ні що доводить наміри ОСОБА_6 чинити вищевказані дії. Жодних доказів на підтвердження наявності у останнього такого наміру матеріали провадження не містять. Четверте: слідчий вважає, що, оскільки ОСОБА_6 знає, де проживають потерпілі, може шляхом підкупу, погроз чи умовляння, незаконно впливати на них. Проте, такі ризики є надуманими, та не підтверджені жодними доказами. Крім того, припущення наявності у ОСОБА_6 можливості незаконно впливати на потерпілих, було таким, що позбавлено сенсу під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та залишається таким і наразі. Оскільки, слідчі дії щодо отримання свідчень потерпілих, свідків, відповідно наданих матеріалів слідчим вже проведені. Абсолютно незрозумілим, необґрунтованими, та позбавленим сенсу виглядає і припущення про взаємозалежність перебування підозрюваного під вартою та створення чи оформлення процесуальних документів у кримінальному провадженні, зокрема, через відсутність можливості чинити будь-які перешкоди, у зв`язку з чим продовження тримання ОСОБА_6 під вартою не є доцільним запобіжним заходом. Таким чином слідчим не було доведено того, що ОСОБА_6 має намір та фізичну можливість вплинути чи перешкодити слідчому скласти обвинувальний акт або відкрити матеріали в порядку ст. 290 КПК України. Більше того досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000180 від 17.01.2017 року вже завершено. Прокурором ОСОБА_7 та слідчим ОСОБА_4 було прийнято процесуальне рішення про завершення досудового розслідування та встановлено, що зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. 15.09.2017 року адвокатом ОСОБА_5 було отримано повідомлення від прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , датоване 14.09.2017 року, яким було повідомлено адвоката ОСОБА_5 про те, що досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 17.01.2017 року, завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. Та повідомлено про обов`язок відповідно до вимог ч. 6 ст. 290 КПК України надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази в суді. Та встановлено строк для надання зазначених матеріалів до 14.09.2017 року до слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 . Разом з тим, підозрюваному ОСОБА_9 було вручено повідомлення слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування від 14.09.2017 року. Тобто, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000180 від 17.01.2017 року вже завершено, а отже, всі необхідні слідчі і процесуальні дії виконано і необхідності у продовженні строку тримання під вартою немає. Разом з тим він звертає увагу слідчого судді на те, що сторона захисту була змушена звернутись до слідчого судді з заявою про відвід прокурора, оскільки вбачає у діях прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 необ`єктивність та упередженість, зокрема, у зв`язку із складенням останньою клопотання про продовження строку досудового розслідування після завершення досудового розслідування. В клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 вказує, що необхідно виконати у кримінальному провадженні: витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали з Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. При цьому слідчий у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 не деталізує питання щодо того, які складності виникли у слідчого, що не дозволяють завершити провадження, а також те, яким чином це пов`язано з ризиками, що зумовлюють подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки, абсолютно не зрозумілим є те, яким чином вирішення питання щодо складання обвинувального акту, реєстрів матеріалів справи, відкриття їх потерпілим, залежить від ОСОБА_6 . Адже, з об`єктивних причин він не зміг би чинити перешкод у здійсненні вказаних процесуальних дій незалежно від виду обраного запобіжного заходу. Тобто, у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою не співвідноситься доцільність подальшого застосування тримання під вартою ОСОБА_9 з особливістю тих дій, які слід провести для завершення досудового розслідування. Таким чином, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184, ст. 199 КПК України. Крім того, він наголошує на тому, що право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. П. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З цього приводу слідчим зазначено про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту. Проте, такі висновки слідчого не є обґрунтованими. Так, зокрема, у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 зазначено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_6 , оскільки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він буде продовжувати свою злочинну діяльність. Видається, таке твердження не може відповідати дійсності, оскільки ОСОБА_6 не має наміру вчиняти правопорушення, слідчим не було доведено такої ймовірності, характер запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передбачає виключення такої можливості. Ч. 1 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Тобто, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосування електронних засобів контролю дозволяють повністю контролювати пересування підозрюваного. За таких умов вчинення злочину є неможливим. Водночас, відповідно до п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Зазначаючи, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України ) . Проте згідно п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. При цьому слід звернути увагу на позицію ЄСПЛ щодо того, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи за і проти такого звільнення не повинні бути загальними й абстрактними (рішення ЄСПЛ у справі Смирнова проти Росії ) . У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі Вренчев проти Сербії ) . Таким чином, ОСОБА_6 не має наміру та й слідчим не було доведено наявності у нього наміру переховуватись від органів досудового слідства чи суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, чи знищувати чи спотворювати будь-яке майно або ж будь-яким чином впливати на потерпілих. Більше того, наявний ряд обставин, що спростовують такі домисли: ОСОБА_6 проживає разом з родиною та малолітньою дитиною, твердо став на шлях виправлення та має чіткий життєвий план на майбутнє, правопорушень, у вчиненні яких його підозрюють, не вчиняв, і тому не має причин чинити перешкоди слідству чи переховуватись від органів досудового слідства чи суду, а навпаки зацікавлений у встановленні істини у справі та знятті з нього будь-яких підозр. У зв`язку з чим є очевидним, що наведені слідчим ризики відсутні. Крім того, досудове розслідування № 0000180 від 17.01.2017 року вже завершено. Тобто, ОСОБА_6 має бути звільнено з-під варти. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 199, 317, 324 КПК України, він просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 (а. с. 48, 49) .

У відкритому судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання з вищезазначених підстав. Вони просили задовольнити клопотання та продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.10.2017 року.

У відкритому судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 категорично заперечував проти задоволення клопотання слідчого про продовження щодо його підзахисного строку тримання під вартою. Він вважав, що клопотання абсолютно необґрунтоване, а ризики взагалі відсутні.

У відкритому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 категорично заперечував проти задоволення клопотання слідчого про продовження щодо нього строку тримання під вартою. Він пояснив про те, що не вчиняв будь-якого злочину, що клопотання абсолютно необґрунтоване, а ризики взагалі відсутні.

Вислухавши клопотання слідчого, перевіривши копії документів, доданих до клопотання, копії документів, наданих захисником, копії документів, наданих слідчим, вислухавши думку прокурора, думку та пояснення слідчого, думку та пояснення захисника підозрюваного, думку та пояснення підозрюваного, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, прихожу до наступного висновку.

Із змісту ч. 3 ст. 194 КПК України вбачається, що слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 цієї статті.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Чеботарь проти Молдови (заява № 35615/06) від 13.11.2007 року, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008 року, слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

На думку слідчого судді ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Таким чином, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою було встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Але при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий, прокурор не довели обставини, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані слідчим докази не доводять наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; надані слідчим докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, оскільки на думку слідчого судді, в даному випадку відсутні будь-які ризики, тому у задоволенні клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0000180, відомості за якими 17.01.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Крім того, що стосується всіх інших посилань захисника, зазначених в його запереченні на клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, прихожу до висновку про те, що ці питання, можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, тому в цій частині вважаю доводи та посилання захисника передчасним та такими, які мають бути вирішені під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Із змісту ч. 5 ст. 202 КПК України вбачається, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваний повинен бути негайно звільнений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 179, 181, 184, 194, 195 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження № 0000180, відомості за якими 17.01.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого (слідчих) , в провадження якого (яких) знаходиться дане кримінальне провадження, прокурора (прокурорів) , які є процесуальними керівниками.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційного суду Сумської області.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1