Справа № 135/85/18
Провадження № 1-кп/135/46/18
ВИРОК
іменем України

14.02.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000342, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, одруженого, раніше судимого:
-25.02.2003 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ч.1 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-22.09.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-28.07.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 до 4 років позбавлення волі;

-07.11.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.395, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.09.2014 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст.263, ч.2 ст.289, ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.10.2017 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області не відбута частина покарання в 1 рік 11 місяців 10 днів замінена на більш м`яке покарання обмеження волі. З 23.10.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Крижопільський (ВЦ №113)»,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 11.09.2014 року засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області за ч.2 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 05.10.2017 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області невідбуту частину покарання в 1 рік 11 місяців 10 днів замінено на більш м`яке покарання обмеження волі та останього 23.10.2017 року направлено для відбування покарання до Державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)», що розташований за адресою: вул. Благовіщенська, 106, в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області. По прибутті в установу 23.10.2017 року ОСОБА_4 під розпис був ознайомлений з полпоженнями ст. 390 КК України, попереджений про дотримання режиму утримання, встановлених правил проживання та правилами поведінки в громадських місцях, а також про кримінальну відповідальність за порушення та невиконання вказаних норм.

У подальшому, відповідно до договору №6 Г від 05.05.2017 року на використання праці засуджених для виконання робіт і послуг на виробничих об`єктах організацій та підприємствах усіх форм власності, укладеному між ТОВ «Вінницька птахофабрика» та ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)», 23.10.2017 року ОСОБА_4 працевлаштовано на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика», що розташований у м. Ладижин Вінницької області по вул. Хлібозаводська. На час виконання робіт на контрагентському об`єкті, ОСОБА_4 разом з іншими засудженими проживав в гуртожитку «Дубрава», що розташований в м. Ладижин Вінницької області по вул. Промисловій, 22, та належить ТОВ «Вінницька птахофабрика», територія якого огороджена та постійно охороняється трьома працівниками Крижопільського ВЦ №113.

Будучи ознайомленим із правилами відбування покарання, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та маючи умисел на ухилення від відбування покарання, 17.12.2017 року о 17 год. 30 хв. самовільно, без належного дозволу та за відсутності законних підстав, залишив місце обмеження волі, а саме гуртожиток «Дубрава», що розташований на території Ладижинської міської ради Вінницької області по вул. Промисловій, 22, де він з іншими засудженими на час роботи на ТОВ «Вінницька птахофабрика» проживав, а саме на автомобілі таксі, яке самостійно викликав, поїхав у напрямку м. Ладижин Вінницької області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні злочину визнав повністю. Показав, що по сімейним обставинам йому потрібно було відлучитись, тому самовільно, без дозволу залишив місце відбування покарання. Коли вже був в дорозі, то повідомив працівників, які здійснювали нагляд про те, що поїхав, але повернеться. Його не було близько півтори доби, після чого на автобусі приїхав в м. Ладижин, і по телефону повідомив працівників виправного центру про те, що їде в цьому автобусі. Вказав, що розуміє, що вчинив порушення, розкаюється у вчиненому.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, та обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 390 КК України, а саме самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеристику з місця відбування покарання, з якої видно, що під час відбування покарання до нього застосовувались як заходи заохочення так і заходи стягнення, в цілому характеризується посередньо. Обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 390 КК України у виді позбавлення волі в розмірі, ближчому до мінімального, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.
Остаточне покарання має бути призначено в порядку ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з урахуванням проведеної його заміни на більш м`яке покарання, до покарання, призначеного за даним вироком.

Враховуючи обґрунтованість висунутої обвинуваченому підозри у вчиненні злочину в період відбування покарання за вчинення попередніх злочинів, обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 , з огляду на його судимості, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду, суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без зміни до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік три місяці.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК до покарання, призначеного за даним вироком, часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.09.2014 року, з урахуванням заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі, проведеного згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2017 року, та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком один рік десять місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання 19.12.2017 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а прокурору та засудженому копія вироку вручається негайно.

Суддя: