Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кс/641/430/2018 Справа №641/1406/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 про накладення арешту на порошкоподібну речовину світло-зеленого кольору, яка знаходилась у полімерному пакеті, поміщена в паперовий конверт з підписами понятих, ОСОБА_5 та слідчого, що була вилучена 13.03.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , на якій маються підписи понятих та слідчого, з метою приєднання їх до речових доказів в кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , надав суду заяву з проханням розглянути клопотання за його відсутності.
Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку щодо можливості розглянути клопотання за відсутності слідчого.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України, то Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення.
З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.
Керуючись вимогами ст. ст. 167,170,172, 173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене майно задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1