АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1885/17 Справа № 201/1538/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрівськ, Артемівського району, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий: 17 жовтня 2016 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнений від покарання за закінченням строку давності,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005329 від 22 грудня 2016 року, -

встановила:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 серпня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 21 грудня 2016 року, приблизно о 23 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту в м. Дніпрі, зустрів незнайомого ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_8 побачив як ОСОБА_7 дістав з карману гроші, в результаті у нього виник умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я.

З метою реалізації даного наміру, ОСОБА_7 наніс потерпілому удари кулаком в голову і обличчя. Використовуючи безпорадний стан ОСОБА_8 , ногою, наніс удари в гомілковоступеневий суглоб лівої ноги потерпілого, чим завдав йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Подавив волю потерпілого до опору, ОСОБА_7 , дістав з правого карману ОСОБА_8 мобільний телефон марки «ImSMART», вартістю 955 грн. 50 коп. та зник з місця події.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч. 1 ст. 187 КК України і на підставі даного закону йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з 23 грудня 2016 року.

В строк відбуття призначеного покарання зараховано перебування ОСОБА_7 під вартою з 23 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більш ніж до 26 жовтня 2017 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалено стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов*язані з проведенням експертнох досліджень в сумі 176 грн. 20 коп.

Прокурор не погодився із вказаним рішенням. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий, яким призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного злочину, додатковим об`єктом його виступають життя та здоров`я людини. Обставини вчиненого злочину та спосіб його скоєння, поведінка обвинуваченого в процесі та після його вчинення свідчать про високий ступінь небезпечності злочинного діяння та визначають відношення обвинуваченого до скоєного.

Вказує, що вчинений злочин, відноситься до категорії тяжких, тому призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу винного.

17 жовтня 2017 року до апеляційного суду від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просить вирок щодо нього залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції. Просив її задовольнити. Вирок скасувати. Постановити новий, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив залишити її без задоволення, а вирок без змін.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України апеляціійний суд переглядає судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 187 КК України ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст.ст. 65, 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи із вимог ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та процесуального законів щодо призначення покарання.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував обставини, при яких скоєно злочин, дані про особу обвинуваченого, його попередню судимість, поведінку до і після скоєного, тяжкість наслідків, що настали після вчинення кримінального правопорушення, і призначив покарання в межах закону, в порушенні, якого його визнано винним.

Підстав для призначення більш суворішого покарання ОСОБА_7 колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, які тримаються під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4