Справа № 206/4687/17
Провадження № 1-кс/206/459/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2017 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -
ВСТАНОВИВ
06.09.2017 слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів.
Дослідивши подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Так звертаючись до суду із відповідним клопотанням, слідчий зазначив, що 15.06.2017 до чергової частини Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, що завдало значної шкоди потерпілому.
В підтвердження викладених у клопотанні обставин долучено наступні копії: витягу з кримінального провадження, протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколу допиту свідка, рапорт.
Як вбачається із копії протоколу допиту свідка 13.06.2017 о 06.00 останній був на під`їзді до м. Дніпра, як йому зателефонували та повідомили про зміну маршруту, а саме те, що вивантаження товару буде проходити у ж/м Придніпровську, де в послідуючому товар (рис) було відвантажено. 14.06.2017 у вечірній час від керівництва йому стало відомо, що вивантаження товару (рису) пройшло не в тому місці та те, що зміни маршруту офіційно не було.
Згідно із протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення 14.06.2017 в період часу з 12.00 по 17.00 чоловік по імені ОСОБА_5 вимагав сплатити вартість товару (рису) в розмірі 400000,00 грн., котрий був відвантажений у ж/м Придніпровську.
Так, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч.2 ст. 131 КПК України.
Частиною 5 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.
В той же час, ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
В той же час, в порушення ст. ст. 132, 160, 163 КПК України слідчим в поданому клопотанні не доведено наявність достатніх підстав вважати, що сама по собі витребувана інформація або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не доведено можливість використання такої інформації як доказ, існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою витребуваної інформації.
Також, слід зазначити, що долучені до клопотання документи, які б мали підтверджувати обставини викладені слідчим в клопотанні, навпаки суперечать їм, щодо об`єкту злочину.
Незрозумілим є той факт, що кримінальне провадження було порушено у зв`язку із заволодінням шахрайським шляхом грошовими коштами, в той час, як із долучених до клопотання матеріалів вбачається інше. При цьому, слідчий у своєму клопотанні жодним чином не зазначив про наявність товару, його відвантаження, наявність інформації, що надавалась не офіційно та те, що саме ці дії призвели до заволодіння грошовими коштами.
Окрім того, слідчим в клопотанні не обґрунтовано необхідність отримання запитуваної інформації саме в період з 04 год. 00 хв. 14.06.2017 до 00 год. 00 хв. 15.06.2017 враховуючи, що відповідно до протоколу допиту свідка вивантаження товару (рису) здійснювалось 13.06.2017 в зв`язку із тим, що того ж дня, водію було повідомлено в телефонному режимі про зміну маршруту.
Таким чином, інформація зазначена в поданому клопотанні про тимчасовий доступ до документів не знайшла свого підтвердження в долучених слідчим матеріалах, більш того, суперечить їм, щодо обставин такого кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів є безпідставним та немотивованим, відтак подане клопотання задоволенню не підлягає, а в діяннях прокурора, який повинен здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, слідчий суддя вбачає невиконання прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури своїх обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-164, 369-372 КПК України,
В задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1