№566/87/17-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року смт. Млинів, Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей Млинівської РДА ОСОБА_9 ,
представника ювенальної превенції ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та приєднані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 0000501, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2016 року відносно
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, має на утриманні батька ОСОБА_12 інваліда І групи, не депутата, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 11 класу Рудня-Почаївської НВК, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_14 , 23 листопада 2016 року, приблизно о 23 год. знаходячись разом з неповнолітнім ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , з метою викрадення грошових коштів та іншого цінного майна, прибули до житлового будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_16 , жительці АДРЕСА_4 та в якому проживає ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід дитинства І групи по зору.

Пересвідчившись, що в даному житловому будинку, окрім ОСОБА_17 , а також ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя хутір Корчунок, Хмельницького району Хмельницької області, який зайшов до будинку ОСОБА_17 , 23 листопада 2016 року, приблизно о 22 год. 55 хв., інших сторонніх осіб немає, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , від вікна житлового будинку, з якого знадвору спостерігали за обстановкою в кімнаті будинку, пішли до вхідних дверей.

Цього ж вечора, приблизно о 23 год. 05 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій неправомірний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , з метою проникнення до житлового будинку, рукою вибив скло у вхідних дверях, після чого в утворений ним отвір протягнув руку, якою потягнув за накладну клямку, що зсередини зачиняла двері.

Після того як ОСОБА_4 відчинив вхідні двері будинку ОСОБА_17 , він та ОСОБА_6 зайшли до кімнати, де в цей час перебували ОСОБА_17 інвалід дитинства І групи по зору, та ОСОБА_18 , який є інвалідом - дитинства II групи (дитячий церебральний параліч). Тоді ж ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_18 та наніс йому удар кулаком руки по обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження (висновок судово-медичної експертизи №294 від 06 грудня 2016 року), вимагаючи надати наявні у нього кошти, а ОСОБА_6 , в цей час, перебуваючи поряд з ОСОБА_17 , відкрито заволодів належними йому грошовими коштами в сумі 1050 грн. та мобільним телефоном марки «Нокіа 105», вартістю 322,36 гривень (висновок судової товарознавчої експертизи №3.2-1372/16 від 08 грудня 2016 року), які знаходились у кишені одягу ОСОБА_17 .

Заволодівши грошима та мобільним телефоном ОСОБА_17 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , покинули місце події, тим самим отримали реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_17 спричинено легкі тілесні ушкодження (висновок судово- медичної експертизи №296 від 06 грудня 2016 року) та заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1372,36 грн.

Обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав суду показання, що 23 листопада 2016 року він разом із ОСОБА_6 пішли до крамниці, щоб щось придбати. По дорозі до крамниці, виявилося, що вони забули гроші. На вокзалі в с.Рудні Почаєвській зупинилися і почали про щось розмовляти. В цей час «підійшов» електропоїзд з сполученням «Здолбунів-Львів», з якого вийшов ОСОБА_18 і попрямував до будинку, де живе ОСОБА_17 . Він, обвинувачений, разом з ОСОБА_6 вирішили повернутися додому, так як в них не було грошей. По дорозі ОСОБА_18 йшов попереду них. Він, ОСОБА_18 , пішов додому до ОСОБА_17 , а він, обвинувачений, разом із ОСОБА_6 пішли далі і зупинилися на дорозі.Почали про щось говорити і, зокрема, про те, чому ОСОБА_18 пішов в будинок, в якому ніхто не живе. Про те, що ОСОБА_17 викупив цей будинок, вони не знали. Зайшовши на подвір`я, почали дивитись у вікно. Поскільки нічого не було видно, то вирішили зайти з іншої сторони і подивитись в інше вікно. В будинку знаходились ОСОБА_18 і ОСОБА_17 . Поговоривши між собою, вирішили зайти в будинок навмання», не домовляючись між собою. Коли підійшли до дверей, то смикнули за ручку дверей, але виявилося, що двері закриті. Скинувши з себе куртки, положили їх в стороні. Він, обвинувачений, при допомозі руки, вибив скло у дверях і просунувши руку в отвір, «відсунув клямку». Після цього, разом з ОСОБА_6 зайшли в коридор і відкривши ще одні двері, потрапили в приміщення. ОСОБА_6 повернувся назад і закрив вхідні двері. Зайшовши в кімнату, він, обвинувачений, побачив ОСОБА_18 і наніс йому удар рукою в обличчя. В цей час в кімнату зайшов ОСОБА_6 і підійшов до ОСОБА_17 . Що робив ОСОБА_6 він не бачив, так як перебував біля ОСОБА_18 . Коли він, обвинувачений, вдарив ОСОБА_18 , то останній від удару впав. Він наніс ще два удари рукою в ділянку тулуба, нахилившись над ОСОБА_18 . Після цього, він підійшов до ОСОБА_17 і ОСОБА_6 . Коли він, обвинувачений, підійшов, то побачив в ОСОБА_6 грошові кошти, які перед цим йому віддав ОСОБА_17 . Після цього, вони разом з ОСОБА_6 пішли з будинку.

Ніхто нікому не пропонував заходити в будинок ОСОБА_17 , це, на його думку, було необдумане рішення.

Він, обвинувачений, особисто ОСОБА_18 не пред`являв ніякої вимоги щодо сплати коштів, не пред`являв він і таких вимог до ОСОБА_17 , в будинок він разом із ОСОБА_6 зайшли з метою викрадення грошових коштів. Не чув він, обвинувачений, щоб ОСОБА_6 пред`являв якусь вимогу щодо передачі ОСОБА_17 грошових коштів. ОСОБА_17 не бив ніхто. Він не може пояснити, де взялися у ОСОБА_17 тілесні ушкодження. Він, обвинувачений, разом з ОСОБА_6 заволоділи коштами в сумі приблизно до 600 грн.

Стільки грошей, скільки зазначено в обвинувальному акті, не було.

В ході досудового розслідування він разом з ОСОБА_6 відшкодували ОСОБА_17 заподіяну йому шкоду та попросили в нього вибачення.

Обвинувачений ОСОБА_19 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186КК України, визнав повністю і дав суду показання, що 23 листопада 2016 року він разом з ОСОБА_4 пішли до крамниці, щоб щось там придбати, але прийшовши на залізничний вокзал, виявили, що забули гроші. В цей час до вокзалу, «підійшов» електропоїзд, вони вирішили повернутися назад додому. Попереду них йшли люди і серед них був і ОСОБА_18 , який повернув у двір ОСОБА_17 . Вони пройшли біля подвір`я ОСОБА_17 і зупинилися неподалік та стали розмовляти про те, чому ОСОБА_18 пішов в будинок, в якому ніхто не проживає. Зайшовши на подвір`я, заглянули у вікно, але нічого не побачили. Зайшовши з другої сторони будинку, заглянули в інше вікно і побачили двох чоловіків, які ходили по хаті. Підійшовши до вхідних дверей і шарпнувши за ручку дверей, виявили, що вони закриті. ОСОБА_4 підійшов до дверей і вибив шибку у дверях, і протягнувши руку через отвір, відкрив двері. Зайшовши в приміщення, він, обвинувачений, повернувся до дверей, щоб їх закрити, а коли повернувся, то побачив лежачого ОСОБА_18 і ОСОБА_4 , який стояв біля ОСОБА_18 . З сусідньої кімнати вийшов ОСОБА_17 , якого він, обвинувачений, взяв за руку і запропонував повернутися назад в кімнату. ОСОБА_20 , сказав, що викличе поліцію. Він тримав ОСОБА_17 за руку, який «виривався» і хотів втікти. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 і штовхнув ОСОБА_17 в плече. Від поштовху ОСОБА_4 ОСОБА_17 впав. Після цього ОСОБА_17 запитав, що вони від нього хочуть і він,, обвинувачений, сказав, щоб ОСОБА_17 «давав» гроші. ОСОБА_17 витягнув гроші з кишені і віддав ОСОБА_6 . Після цих подій вони з ОСОБА_4 пішли додому. Вони, обвинувачені, заволоділи грішми ОСОБА_17 , але в якій сумі він сказати не може, так як грошей вони не рахували. Він,обвинувачений, особисто ОСОБА_17 не бив, гроші повернули в рівних частках і попросили вибачення.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_21 та обвинуваченим ОСОБА_15 , вина обвинувачених підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про прийняття заяви ОСОБА_18 від 24 листопада 2016 року про те, що 23 листопада 2016 року, близько 23 години 00 хвилин, двоє невідомих осіб чоловічої статі проникли в житловий будинок ОСОБА_22 та із застосуванням насильства заволоділи грошовими коштами в сумі 1059 грн та мобільним телефоном «Нокіа 105».

(а.с.24, к/п№ 0000501)
Протоколом огляду місця події від 24 листопада 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю власника ОСОБА_17 підтверджується, що місцем огляду являється житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_3 .

В ході огляду вилучено три сліди пальців рук, які поміщено в спец пакет ВК МВС №1854971, слід взуття ,який поміщено в спецпакет ВК МВС №1854953.

Протокол огляду місця події був зачитаний всім учасникам вголос, заяв зауважень та доповнень не надійшло.

(а.с.31-35, к/п№0000501)
До протоколу огляду місця події від 24 листопада 2016 року долучено фототаблицю.

(а.с.36-45, к/п№0000501)
З протоколу огляду місця події від 24 листопада 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю власника ОСОБА_4 вбачається, що місцем огляду являється житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

В ході огляду ОСОБА_4 вказав, що в будинку знаходяться викрадені у ОСОБА_17 грошові кошти, які він видав добровільно працівникам поліції.

Протокол огляду місця події був зачитаний всім учасникам вголос, заяв зауважень та доповнень не надійшло.

(а.с.52-55, к/п№0000501)
До протоколу огляду місця події від 24 листопада 2016 року долучено фототаблицю.

(а.с.56-59, к/п№0000501)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 листопада 2016 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, підтверджується, що свідку ОСОБА_18 пред`явлено для впізнання чотирьох осіб, серед яких свідок ОСОБА_18 впізнав особу, яка з метою заволодіння майном проникла до будинку ОСОБА_17 та нанесла йому тілесні ушкодження ОСОБА_4
(а.с.83-86, к/п№0000501)
До протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 листопада 2016 року долучено фототаблицю.

(а.с.87-88, к/п№ 0000501)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 листопада 2016 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, підтверджується, що потерпілому ОСОБА_17 пред`явлено для впізнання чотирьох осіб, серед яких потерпілий ОСОБА_17 впізнав по голосу особу, яка з метою заволодіння майном проникла до його будинку та нанесла йому тілесні ушкодження ОСОБА_4
(а.с.89-92, к/п№0000501)
До протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 листопада 2016 року долучено фототаблицю.

(а.с.93, к/п№ 0000501)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 листопада 2016 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, підтверджується, що потерпілому ОСОБА_17 пред`явлено для впізнання чотирьох осіб, серед яких потерпілий ОСОБА_17 впізнав по голосу особу, яка з метою заволодіння майном проникла до його будинку та нанесла йому тілесні ушкодження ОСОБА_6
(а.с.94-97, к/п№0000501)
До протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 листопада 2016 року долучено фототаблицю.

(а.с.98-99, к/п№ 0000501)
З висновку експерта №296 від 06 грудня 2016 року за результатами проведення судової медичної експертизи вбачається, що відповідно до записів медичних документів у громадянина ОСОБА_18 виявлено тілесні ушкодження: підшкірний крововилив в ділянці лівої орбіти; підшкірний крововилив лівої вушної раковини».

Вказані тілесні ушкодження виникли не менше ніж від двох травматичних впливів тупого предмету, могли утворитись від ударів руками та ногами, можливо в термін зазначений у постанові і які, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень.

(а.с.102-103, к/п№ 0000501)
Відповідно до висновку експерта №3.2-1372/16 від 08 грудня 2016 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи ринкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа 105», з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану та повної базової комплектації, станом на 23 листопада 2016 року могла становити 322,36 грн.

(а.с.113-114, к/п№ 0000501)
Висновком експерта №1.3.-934/16 від 05 січня 2017 року за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи підтверджується, що сліди рук найбільшими розмірами по вісях 24*14мм, 21*17 мм, 19*15 мм, вилучені 24 листопада 2016 року в ході огляду місця події по АДРЕСА_3 , для ідентифікації особи не придатні.

(а.с.121-122, к/п№ 0000501)
До висновку експерта долучено ілюстративну таблицю.

(а.с.123-126, к/п№ 0000501)
Згідно висновку експерта за результатами судової трасологічної експертизи №1.2-1305/16 від 16 січня 2017 року, слід низу взуття, розміром 318*115 мм., вилученого 24 листопада 2016 року під час проведення огляду місця події господарства ОСОБА_17 , жителя с.Пустоіванне Радивилівського району Рівненської області, міг бути залишений підошвою кросівка на ліву ногу, вилученого 24 листопада 2016 року при затриманні в громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , або іншим взуттям з подібними геометричними характеристиками протектору.

(а.с.134-138, к/п№ 0000501)
До висновку експерта долучено ілюстративну таблицю.

(а.с.139-142, к/п№ 0000501)
З висновку експерта №295 від 24 листопада 2016 року за результатми проведення судової медичної експертизи у громадянина ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: рана забійного характеру на тильній поверхні лівої кисті на рівні 2-го п`ясного фалангового суглобу навколо якого припухлість мяких тканин.

Вказані тілесні ушкодження виникли від одного травматичного впливу тупого предмету, могли утворитись внаслідок нанесення удару рукою зігнутою в кулак до підлягаючої поверхні (яким могло бути обличчя людини) можуть відповідати терміну зазначеному у постанові і які, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

(а.с.187-188, к/п№ 0000501)
В ході проведення слідчого експерименту 12 січня 2017 року, який був проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства України, в присутності понятих, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , якому згідно з ч.ч. 3,4,5,6,7 ст.42 КПК України роз`яснені його права та обов`язки, , підозрюваний ОСОБА_4 розповів та показав про обставини вчинення ним відкритого викрадення майна ОСОБА_20 .

З протоколом ознайомлені всі учасники слідчої дії самостійно. Зауважень та доповнень не надійшло.

(а.с.197-201, к/п№ 0000501)
До протоколу проведення слідчого експерименту 12 січня 2017 року долучено фототаблицю.

(а.с.202-210, к/п№ 0000501)
З протоколу одночасного допиту осіб від 11 січня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, вбачається, що при одночасному допиті підозрювані дали показання про те, за яких обставин здійснили відкрите викрадення грошових коштів та мобільного телефону з будинку ОСОБА_20

(а.с.260-269, к/п№ 0000501)
В ході проведення слідчого експерименту 12 січня 2017 року, який був проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства України, в присутності понятих, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , якому згідно з ч.ч. 3,4,5,6,7 ст.42 КПК України роз`яснені його права та обов`язки, , підозрюваний ОСОБА_6 розповів та показав про обставини вчинення ним відкритого викрадення майна ОСОБА_20 .

З протоколом ознайомлені всі учасники слідчої дії самостійно. Зауважень та доповнень не надійшло.

(а.с.270-274, к/п№ 0000501)
До протоколу проведення слідчого експерименту 12 січня 2017 року долучено фототаблицю.

(а.с.275-283, к/п№ 0000501)

Дії обвинуваченого ОСОБА_23 слід кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_24 та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_25 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_23 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та повне відшкодування заподіяних злочином збитків, наявність на утриманні батьків-інвалідів І та ІІІ груп.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_26 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та повне відшкодування заподіяних злочином збитків, вчинення злочину неповнолітнім.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_23 та неповнолітнього ОСОБА_26 суд відносить вчинення злочину щодо особи, яка перебувала в безпорадному стані.

Відповідно до звіту про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 від 20 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, складеного відповідно до вимог статтей 485,487 КПК України службою у справах дітей Радивилівської РДА, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_2 . Ставлення ОСОБА_6 до вчиненого злочину негативне, розуміє серйозність скоєного, шкодує про свої дії та готовий нести відповідальність.

З досудової доповіді інспектора Радивилівського районного сектору з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_23 від 12 березня 2018 року вбачається, що орган пробації зробив висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Радивилівський районний сектор з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень:підтримання соціально-корисних зв`язків, проведення профілактичних бесід.

(а.с.152-154, к/п№ 0000501)
З досудової доповіді інспектора Радивилівського районного сектору з питань пробації відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_26 від 12 березня 2018 року вбачається, що орган пробації зробив висновок про те, приймаючи до уваги інформацію, яка характеризує особистість ОСОБА_27 , його перше притягнення до кримінальної відповідальності, психологічну підтримку матері щодо налагодження відносин з вітчимом, а також мотиваційні бесіди щодо спонукання ОСОБА_6 до більш кращого навчання та залучення його до профорієнтаційних тренінгів з метою мотивації підлітка до здобуття професійної освіти, орган пробації вважає, що перевиховання підлітка можливе без ізоляції від суспільства.

(а.с.155-157, к/п№ 0000501)
Санкція ч. 3 ст. 186 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

У відповідності до ч.4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_14 та неповнолітній ОСОБА_19 відноситься до тяжких злочинів.

У відповідності до ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_24 та неповнолітньому ОСОБА_25 , суд враховуючи дані про осіб обвинувачених, і, зокрема, те, що ОСОБА_19 вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинувачуваних обставин, характеризуючі дані про осіб обвинувачених, а також звіт про неповнолітнього ОСОБА_6 та досудові доповіді інспектора Радивилівського районного сектору з питань пробації про обвинувачених у кримінальному провадженні вважає за можливе застосувати відносно них ст.75 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Статтею 102 КК України передбачено, що покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, крім випадків, передбачених пунктом 5 частини третьої цієї статті. Неповнолітні, засуджені до покарання у виді позбавлення волі, відбувають його у спеціальних виховних установах.

Позбавлення волі не може бути призначене неповнолітньому, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості.

Покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому:

1) за вчинений повторно злочин невеликої тяжкості на строк не більше одного року шести місяців;

2) за злочин середньої тяжкості на строк не більше чотирьох років;

3) за тяжкий злочин на строк не більше семи років;

4) за особливо тяжкий злочин на строк не більше десяти років;

5) за особливо тяжкий злочин, поєднаний з умисним позбавленням життя людини, на строк до п`ятнадцяти років.

Суд, враховуючи дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, наявності пом`якшуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, вважає за можливе застосувати відносно нього ст. 75 КК України.
Частиною 1-3 статті 104 КК України передбачено, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

У разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 08 січня 2017 року, речовим доказом визнано спеціальний пакет експертної служби МВС №3672642 з вмістом фрагментів слідів рук людини, які за допомогою липкої стрічки скопійовані на аркуш формату «А4» та спеціальний пакет експертної служби МВС №3672643 з вмістом дактилокарт заповнених на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000501 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.127-128, к/п№ 0000501)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 16 січня 2017 року, речовим доказом визнано спеціальний пакет ЕС МВС №1588864 з вмістом пари кросівок ОСОБА_4 та спеціальний пакет експертної служби МВС №158865 з вмістом гіпсового зліпку взуття, що виготовлений при проведенні огляду місця події господарства ОСОБА_20 , які було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000501 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.143, к/п№ 0000501)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 08 січня 2017 року, речовим доказом визнано грошові кошти в сумі 418 гривень, які передано під розписку потерпілому ОСОБА_20

(а.с.146, к/п№ 0000501
У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно вимог ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Якщо оплату процесуальних витрат відстрочено або розстрочено до ухвалення судового рішення, витрати розподіляються відповідно до судового рішення.

У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати, зокрема довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3.2-1372/16 від 08 грудня 2016 року в сумі 175,92 грн., довідкою про витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи №1.3.-934/17 від 05 січня 2017 року 703,68 грн, довідкою про витрати на проведення судової трасологічної експертизи № 1.2-1305/16 від 16 січня 2017 року в сумі 1100,5 грн.,

(а.с.111,118,133 к/п№ № 0000501)
Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, статтею 124 КПК України не передбачено стягнення процесуальних витрат за проведення експертиз з неповнолітнього обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи те, що статтею 124 КПК України не передбачено стягнення процесуальних витрат за проведення експертиз з неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає за доцільне процесуальні витрати, пов`язані з проведнням судової товарознавчої експертизи, судової дактилоскопічної експертизи і судової трасологічної експертизи віднести за рахунок коштів державного бюджету України.

Що ж стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд, з врахуванням вимог ст.119 КПК України, вважає за можливе звільнити і ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат, пов`язаних з проведнням судової товарознавчої експертизи, судової дактилоскопічної експертизи і судової трасологічної експертизи, і віднести їх за рахунок коштів державного бюджету України, так як на утриманні ОСОБА_4 знаходиться батько ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - інвалід І групи з 25 квітня 2016 року, довічно, загального захворювання з ураженням центральної нервової системи, і мати ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - інвалід ІІІ групи з 01 вересня 2010 року, довічно, що об`єктивно підтверджується довідками до актів огляду медико-соціальною експертною комісією і витягами з історії хвороб травматологічного хворого №6967 та епікризами хвороб на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_28 .

(а.с. 189-195, к/п № 0000501)
На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1,3 ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Неповнолітнього ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_13 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:
-спеціальний пакет ЕС МВС №1588864 де знаходяться пара кросівок ОСОБА_4 , які було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000501 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, - передати ОСОБА_4

-спеціальний пакет експертної служби МВС №158865 з вмістом гіпсового зліпку взуття, що виготовлений при проведенні огляду місця події господарства ОСОБА_20 , які було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000501 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, - знищити.
- спеціальний пакет експертної служби МВС №3672642 з вмістом фрагментів слідів рук людини, які за допомогою липкої стрічки скопійовані на аркуш формату «А4» та спеціальний пакет експертної служби МВС №3672643 з вмістом дактилокарт заповнених на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000501 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, - знищити.
-грошові кошти в сумі 418 гривень, які передано під розписку потерпілому ОСОБА_20 залишити потерпілому ОСОБА_20 .
Звільнити ОСОБА_11 та ОСОБА_13 від оплати процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової товарознавчої експертизи № 3.2-1372/16 від 08 грудня 2016 року, судової дактилоскопічної експертизи №1.3.-934/17 від 05 січня 2017 року і судової трасологічної експертизи № 1.2-1305/16 від 16 січня 2017 року.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1