Справа № 524/513/18
Провадження №1-кс/524/398/18
Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 12.12.2017 Управлінням Держпраці у Полтавській області проведено інспекційне відвідування стану дотримання вимог законодавства про працю керівництвом ТОВ «Укрфорест груп»(акт перевірки від 12.12.2017 за № ТВ000000046). В ході перевірки встановлено, що станом на 01.12.2017 сума невиплаченої заробітної плати складає 686,3 тис. гривень.
Крім того, в ході досудового розслідування потерпілі заявили цивільний позов до підприємства ТОВ «Укрфорест груп», щодо відшкодування матеріальних збитків завданих їм в наслідок не виплати заробітної плати.
20.02.2018 ст. слідчий Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та на підставі ч. 1 ст. 167 КПК України вилучено наступне майно:
?Моноблок «DELL» сріблястого кольору, серійний номер J9V1VX1;
?Моноблок «DELL» сріблястого кольору, серійний номерBCV1VX1;
?Три монітори марки Acer, чорного кольору;
?Два системні блоки без назви, чорного кольору(без серійних номерів);
?МФУ Canon MF212w, серійний номер F167300;
21.02.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка повідомила, що комп`ютерна техніка яка виявлена та вилучена в ході обшуку належить ТОВ «Укрфорест груп».
Враховуючи, що досудовим розслідуванням встановлено суму невиплаченої заробітної плати працівникам ТОВ «Укрфорест груп», яка складає 686,3 тис. гривень, потерпілими заявлений цивільний позов та встановлено майно вказаного підприємства, а саме комп`ютерну техніку, виникла необхідність у накладенні арешту на вказану техніку з метою забезпечення цивільного позову.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.ч. 2, 6, 8 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
В ст.1 ст.173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На думку слідчого судді, слідчим не було доведено те, що вилучене майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено або відчужено. Недоведеність слідчим вказаних обставин в силу ч. 1 ст.173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту.
За таких обставин, клопотання слідчого про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 167, 168, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1