Номер провадження 11-сс/788/18/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/14617/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 19 грудня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, -

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

законного представника підозрюваного ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 , -

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання було доведено неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, при цьому слідчий суддя не врахувала, що батько сина належним чином контролювати не може, підозрюваний знає де проживає потерпілий і деякі свідки, саме підозрюваний був ініціатором вчинення злочину, все це свідчить про наявність ризиків: 1) незаконного впливу; 2) перешкоджання кримінальному провадженню; 3) вчинення іншого кримінального правопорушення, тому в даному випадку має бути застосований винятковий запобіжний захід.

19.12.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 17.12.2017 близько 22 год. 35 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 підійшли до раніше не знайомого ОСОБА_15 , після цього ОСОБА_9 наніс один дар в ділянку носа ОСОБА_15 та приставив до шиї предмет зовні схожий на пістолет, в результаті чого ОСОБА_9 разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відкрито заволоділи майном належним ОСОБА_15 на загальну суму 4500 грн.

18.12.2017 до ЄРДР за № 0004731 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

18.12.2017 о 22 год. 45 хв. ОСОБА_9 був затриманий і в цей же день йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 19.12.2017 у задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено та до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово у вихідні дні, а у робочі дні (з понеділка по п?ятницю з 17 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.) та покладенням певних обов`язків на підставі ч.5 ст.194 КПК України. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою та існують ризики: переховування, незаконного впливу на потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення нового злочину, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам доведено не було.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, крім іншого, незаконно переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, а згідно приписів ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ч.2 ст.492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і постановляючи ухвалу про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшла висновку про те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики зазначені в клопотанні слідчого, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам доведено не було.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та належним чином ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею були в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказував слідчий, а також те, що саме підозрюваний був ініціатором завдання ударів потерпілому.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Слідчим суддею згідно ч.1 ст.178 КПК України у повній мірі було взято до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється та передбачене законом покарання за цей злочин, характеристику підозрюваного, а також ті обставини, що він має постійне зареєстроване місце проживання, живе разом з батьками, міцні соціальні зв`язки та навчається на 1 курсі ДНЗ СМВПУ № 2.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту був застосований до неповнолітнього ОСОБА_9 з урахуванням його вікових та психологічних особливостей і роду занять. При цьому, в даному випадку, на думку колегії суддів, питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_9 не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину, та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування запобіжного заходу.

На користь обґрунтованості рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту свідчить і той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою апеляційного суду, у визначений час з`явився в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища і застосування тримання під вартою.

Не можуть бути прийнятими до уваги також і твердження прокурора про те, що батько підозрюваного належного впливу не має на свого сина, оскільки прокурором суду не було надано даним про те, що з моменту застосування запобіжного заходу до підозрюваного, останній допускав будь-які порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2017 року про обрання підозрюваному ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4