Справа № 466/2712/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1125/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 08.09.2017 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000976 від 11.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 5835 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 100 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 100 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити як таких, що недоведені у судовому засіданні.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 11.11.2016 року біля 04-45 год., керуючи автомобілем «Mercedes Benz» реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , у якому знаходились пасажири - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , рухаючись у м. Львові по вул. Промисловій в напрямку вул. Волинської, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху: розділ 1 п.1.3, 1.5, 1.10, розділ 2 п.2.1а, 2.3 б.д., 2,9 а, розділ 10 п.10.1, розділ 12 п.12.1, розділ 13 п.13.1 13.3, а саме керуючи транспортним засобом без посвідчення водія в стані алкогольного сп`яніння, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, втратив контроль над керуванням транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини та наїхав на фасад будинку АДРЕСА_2 , в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, пасажир ОСОБА_13 від отриманих травм померла на місці пригоди.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що суд першої інстанції при призначення покарання не врахував особи обвинуваченого, а саме позитивну характеристика за місцем проживання, відсутність судимостей, наявність у нього постійного місця проживання, а також те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Крім того, суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім. Акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції невірно зазначив показання обвинуваченого стосовно місцезнаходження двірника у момент ДТП.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, які заперечив проти задоволення апеляційної скарги, потерпілих та їхнього представника, які не заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суворо не карати обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В суді апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 апеляційну скаргу захисника обвинуваченого підтримали. Зазначили про те, що обвинувачений відшкодував матеріальну та моральну шкоду, про що надали письмову заяву. Претензії до обвинуваченого у них відсутні. Просять не позбавляти його волі у зв`язку з тим, що обвинувачений є особою молодого віку.

Встановлено, що вчинений обвинуваченим злочин є тяжким, проте з врахуванням того, що за формою вини він відноситься до необережних, обвинувачений вчинив цей злочин вперше у неповнолітньому віці, щиро розкаявся, відшкодував потерпілим матеріальну та моральну шкоду, останні просять не позбавляти його волі, колегія суддів вважає, що наявні підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України.

Відтак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 08.09.2017 року підлягає зміні в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Доводи прокурора про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 08.09.2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання на строк 2 роки.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4