Справа № 1-427/2000
Провадження №21-з/772/26/18
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
за участю заявника: ОСОБА_5
розглянула «23» квітня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали судової колегії у кримінальних справах Вінницького обласного суду Вінницької області від 20 грудня 2000 року, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про роз`яснення ухвали судової колегії у кримінальних справах Вінницького обласного суду Вінницької області від 20 грудня 2000 року, в частині відсутності в діях ОСОБА_5 корисливого мотиву вчинення злочин, та конфіскації всього належного йому на праві власності майна.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою заяву, в порядку ст. 380 КПК України підтримав у повному обсязі, пояснивши суду, що під час його перебування в слідчому ізоляторі, а також в тюрмі №1, квартиру АДРЕСА_1 , яку він отримав після смерті бабусі ОСОБА_6 , було продано 07.03.2002 року, без його дозволу.
Оскільки 20 грудня 2000 року ухвалою судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду вирок Ленінського міжрайсуду м. Вінниці від 08.11.2000 року був змінений, а саме було виключено відповідальність засудженого щодо вчинення злочину з корисливих мотивів, та залишено конфіскацію всього особистого майна, просить роз`яснити відсутність у його діях корисливих мотивів вчинення злочину, та порушення вимог ст. 62 Конституції України, що призвело до втрати спадщини.
Заслухавши ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтримав заяву про роз`яснення ухвали Вінницького обласного суду від 20.11.2000 року, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_5 необхідно відмовити.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вироку Ленінського районного м. Вінниці від 08.11.2000 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією належного на праві власності майна, застосовано ст. 43 КК України та приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду від 16.05.1995 року і кінцеву міру покарання визначено у вигляді 4-х років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 20 грудня 2000 року вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.11.2000 року щодо ОСОБА_5 змінено.
Виключено з вироку посилання на обставину, що обтяжує відповідальність засудженого вчинення злочину з корисливих мотивів.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 140 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна. В силу ст. 43 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого йому належного майна.
Дану ухвалу Вінницького обласного суду від 20.11.2000 року ОСОБА_5 просить роз`яснити відповідно до ст. 380 КПК України.
Разом з тим слід зазначити, що вироком Ленінського районного суду від 26.12.2007 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України та призначено йому покарання за ч.4 ст. 190 КК України у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.2 ст. 358 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 червня 2008 року вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.12.2007 року щодо ОСОБА_5 змінено, виключено з вироку за відсутністю в діях засудженого ОСОБА_5 складу злочину, на підставі п.2 ст. 6 КПК, обвинувачення по епізоду заволодіння квартирою ОСОБА_7 . По епізоду заволодіння коштами Нагорного В. ОСОБА_5 визнано вважати винним в привласненні 6 396 грн.
Дані кримінальні справи відносно ОСОБА_5 розглядались в порядку КПК України в редакції 1960 року тому, відповідно до перехідних положень, всі питання, що стосуються рішень, вирішуються згідно вимог КПК 1960 року.
Слід зазначити, що кримінально процесуальним законом в редакції 1960 року роз`яснення судового рішення не передбачено.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, - закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часів, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Дане положення закріплено в ст. 5 КПК України, відповідно до якої процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Новим кримінально процесуальним законом, яким передбачено роз`яснення судового рішення (ст. 380 КПК), не має зворотної дії в часі.
Разом з тим слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 409 КПК України ( в редакції 1960 року), - і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.
ОСОБА_5 в своїй заяві ставить питання щодо роз`яснення судового рішення в частині позбавлення його спадкового майна після смерті бабусі, та роз`яснити чим керувався суд призначаючи додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майнамайна.
Вказані в заяві ОСОБА_5 питання стосуються призначення міри покарання за злочин, передбачений ч.2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року).
Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 20.12.2000 року виключено лише з мотивувальної частини вироку обтяжуючи відповідальність обставину, вчинення злочину з корисливих мотивів.
Також слід зазначити, що не підлягають роз`ясненню та уточненню питання, на які посилається в своїй заяві ОСОБА_5 щодо роз`яснення відсутності в його діях корисливих мотивів вчинення злочину, та конфіскації всього, належного йому на праві власності майна (кв. АДРЕСА_1 ), тобто позбавлення спадкового майна, відповідно до ухвали Вінницького обласного суду Вінницької області від 20 грудня 2000 року.
Викладені в заяві ОСОБА_5 не відносяться до компетенції апеляційного суду Вінницької області .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України, ( в редакції 1960 року), колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 20.12.2000 року.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення судового рішення.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: