У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про арешт майна, згідно з яким ініційовано питання щодо накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_2 , із забороною права відчуження чи розпорядження вказаною квартирою.

З внесеного клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за № 0001509 від 04.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, встановлено, що 26.03.2008 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою, заволоділа належними ОСОБА_4 грошовими коштами в сумі 170000 $ (згідно з курсом НБУ на час вчинення злочину 858500 грн.), під приводом реалізації частини майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , площею 682,8 м.кв. При цьому, ОСОБА_7 не могла реалізувати жодне майно, оскільки не мала на це повноважень, у тому числі не являлася власником таких приміщень.

Прокурор зазначає, що такими своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України шахрайство, кваліфікуючими ознаками якого є заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене у великих розмірах.

02.10.2017 року відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке у відповідності до КПК України надіслано за останнім відомим місцем проживання останньої.

13.10.2017 року потерпілою ОСОБА_4 в рамках проведення досудового розслідування надано цивільний позов, відповідачем у якому вказано ОСОБА_5 , ціна позову 8602994,86 грн.

В ході проведення досудового розслідування встановлена сума матеріального збитку, завдана потерпілій ОСОБА_4 , 858500 грн., станом на час скоєння злочину.

13.10.2017 року ОСОБА_4 надано клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення заявленого ОСОБА_4 цивільного позову, за твердженням прокурора виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_2 .

Прокурор вважає, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, надасть змогу не ухилитись ОСОБА_5 від виконання покладених обов`язків та відшкодувати завдані збитки потерпілій ОСОБА_4 .

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у власності підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , перебуває на праві приватної власності квартира АДРЕСА_5 .

Посилаючись на норму ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, прокурор вказує, що арешт необхідно накласти без виклику власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки в разі отримання відомостей про звернення до суду з клопотанням про арешт майна ОСОБА_5 зможе відчужити майно на користь третіх осіб, що унеможливить в подальшому відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 завданої їй матеріальної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) на користь потерпілої ОСОБА_4 , та з метою запобігання можливості відчуження майна, яке в подальшому може слугувати для забезпечення заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову, прокурором просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_5 , без виклику у судове засідання власника майна.

Прокурор у ході судового розгляду заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 на виклик суду не з`явилася.

Заслухавши пояснення прокурора, потерпілу дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0001509, органом досудового розслідування розпочато досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Метою накладення арешту згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Оцінивши вищенаведене, беручи до уваги те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_2 , із забороною права відчуження чи розпорядження вказаною квартирою.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1