ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу стосовно
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий 29.09.2011р. Святошинським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 (представник неповнолітньої потерпілої),

В С Т А Н О В И В:
31 серпня 2017 року приблизно о 18 год 50 хв ОСОБА_5 , маючи судимість, знаходячись біля надземного переходу, розташованого по пр-ту Леся Курбаса, 10 в м. Києві, помітив неповнолітню ОСОБА_7 , мобільним телефоном якої вирішив незаконно заволодіти. З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення та усвідомлюючи те, що неповнолітня вчинити йому опір не зможе, ОСОБА_5 ззаду підійшов до ОСОБА_7 та рукою з її задньої кишені джинсів витягнув мобільний телефон марки «Meizu M2 Note» білого кольору, вартістю 4 000 грн, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 30 грн, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 17 коп, а всього у такій спосіб відкрито заволодів майном потерпілої на загальну суму 4 030 грн. 17 коп. та з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду. У подальшому ОСОБА_5 був викритий та затриманий перехожими громадянами.

Органи досудового розслідування кваліфікували вказані дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

19 вересня 2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 186 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки, а також отримана згода підозрюваного на призначення вказаного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 просила затвердити вказану угоду.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання із звільненням від його відбування, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання із звільненням від його відбування та інші передбачені угодою заходи.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 186 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_10 узгодженого сторонами цієї угоди покарання із звільненням від його відбування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 19 вересня 2017 року про примирення між потерпілою ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19 вересня 2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази після набрання вироком законної сили використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_13