г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2059/16-к
Номер провадження 1-кп/213/40/17
В И Р О К
Іменем України
26 грудня 2017 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001048 від 21 липня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с.Вишневе Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.12.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 321 ч.1, 307 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 02.07.2014 року на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року на невідбутий темін покарання 3 роки 11 місяців 9 днів;
-15.10.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.
185 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт;
-13.10.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до обмеження волі строком 2 роки 10 днів;
-16.11.2015 року Широківським районним судом дніпропетровської області за ч.2 ст.389, ч.4 ст.70 КК України на 2 роки 1 місяць 10 днів обмеження волі;
- 22.12.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до обмеження волі строком 2 роки 1 місяць 10 днів, звільнився на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області 30.06.2016 року умовно- достроково на невідбутий термін покарання 9 місяців 1 день,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став та в період умовно-дострокового звільнення 30.06.2016 року за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.06.2016 року від відбуття покарання за вироком від 22.12.2015 року, знову вчинив умисний, корисливий злочин.
Так, ОСОБА_7 , 21 липня 2016 року близько 02.00 години, знаходячись в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення на свою користь, шляхом вільного доступу, з журнального столу у вітальні зазначеної квартири, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав ноутбук «Asus» моделі Q6606 вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2027 від 26.08.2016 року становить 4250 гривень, мобільний телефон моделі «Samsung GТ S 6102» вартість якого згідно вказаного висновку судово-товарознавчої експертизи № 2027 від 26.08.2016 року становить 600 гривень та аудіо колонки 2 штуки моделі «Defender SPL-530 Black», вартість яких згідно з вказаним висновком судово-товарознавчої експертизи № 2027 від 26.08.2016 року становить 158 гривень 08 коп., які належать ОСОБА_6 , і обернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 5008 гривень 08 коп.
Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України визнає повністю, щиро розкаявся у скоєному та просив суворо не карати, оскільки нових злочинів вчиняти більше не буде. Підтвердив викладені у зміненому обвинувальному акті обставини скоєння ним кримінального правопорушення та їх не оспорював.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 23.03.2017 року, пояснив, що в результаті крадіжки майна, яке відбулося 21 липня 2015 року, а саме: ноутбуку «Asus» моделі Q6606, який було придбано в 2013 році; мобільного телефону «Samsung GТ S 6102, який було придбано в травні 2015 року, та аудіо колонок в кількості 2 штук- йому було завдано матеріальну шкоду. Мобільний телефон на момент придбання -був не новий. Міру покарання просив призначити обвинуваченому на розсуд суду.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Розгляд кримінального провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Зібрані у справі докази та у своїй сукупності, свідчать про те, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України. Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 винуватий у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, раніше судимий, судимості не погашені, скоїв кримінальне правопорушення в період умовно-дострового звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі, у лікаря психіатра і нарколога на обліку не знаходиться, вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину. Матеріальна шкода відшкодована потерпілому частково за рахунок вилученого майна. Потерпілий просив призначити обвинуваченому міру покарання на розсуд суду. Суд ураховує також наявність відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшуючих покарання обвинуваченому обставин, зокрема, щире каяття, визнання своєї вини, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину. Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України до обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин слід віднести рецидив злочину. Судом також враховуються вимоги ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому за ст.185 ч.2 КК України слід обрати у вигляді обмеження волі, що буде сприяти його виправленню та недопущенню вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України, суд не вбачає.

Оскільки, ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення з місць обмеження волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, необхідно приєднати до покарання призначеного за даним вироком у вигляді обмеження волі частково не відбуте покарання у вигляді обмеження волі, призначене Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області від 22.12.2015 року, яким було засуджено ОСОБА_7 за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 1 місяця 10 днів обмеження волі.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов залишено без розгляду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу- не обрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком у вигляді обмеження волі приєднати частково у виді 2 (двох) місяців обмеження волі не відбуте покарання призначене Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області від 22.12.2015 року, яким засуджено ОСОБА_7 за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до обмеження волі і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_7 на облік у виправному центрі.

Питання щодо повернення речових доказів вважати вирішеним, оскільки інструкція до ноутбуку «Asus» моделі Q6606, надана потерпілим ОСОБА_6 та мобільний телефон «Samsung GТ S 6102» -були в подальшому повернуті потерпілому ОСОБА_6 та залишені на відповідальному зберіганні останього на підставі постанов слідчого СВ Інгулецького ВП КВП, ще до смерті потерпілого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Матеріали кримінального провадження № 0001048 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/2059/16-к, пр.1-кп/213/40/17.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судом першої інстанції і не набрали законної сили.

Відповідно до статті 395 КПК України апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, подається через суд, який ухвалив судове рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1