11-кп/775/380/2017(м)
266/2559/16-к

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Маріуполя, громадянку України, з повною загальною середньою освітою, не одружену, не працюючу, раніше судиму:
26.08.2002 р. Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнилась 10.05.2005 р. за відбуттям строку покарання;
21.04.2006 р. Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнилась 30.01.2009 р. за відбуттям строку покарання;
18.12.2009 р. Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнилась 26.02.2016 р. за відбуттям строку покарання,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 500,00 гривень, відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 гривень, - .
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за вчинення кримінальних правопорушень при наступних обставинах.
17 квітня 2016 року приблизно о 22.45 год. ОСОБА_7 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , де мешкала у потерпілої ОСОБА_9 , переслідуючи мету крадіжки, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу таємно повторно викрала майно потерпілої, завдавши останній матеріальної шкоди у загальній сумі 6 295,73 гривень.
Вона ж, 22 квітня 2016 р. приблизно о 10.00 год., знаходячись на пляжі біля залізничного вокзалу на пл. Мічмана Павлова, б. 10 у Приморському районі м. Маріуполя, умисно, переслідуючи мету незаконного поводження з бойовими припасами, незаконно придбала 57 патронів, які почала незаконно носити та зберігати при собі без передбаченого законом дозволу. 23 квітня 2016 р. приблизно о 12.00 год. ОСОБА_7 знаходилася біля залізничного вокзалу на пл. Мічмана Павлова, б. 10 у Приморському районі м. Маріуполя, де була зупинена працівниками поліції, які під час огляду її сумки виявили та вилучили 57 патронів калібру 7,62х39 мм до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, які є боєприпасами, які ОСОБА_7 придбала, носила та зберігала без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачена ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на неповноту судового розгляду, просила вирок змінити в частині призначеного їй покарання та розміру відшкодованої моральної шкоди потерпілій. Зазначає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував дані про її особу, щире каяття, сприяння слідству та обрав занадто суворе покарання.
Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченої та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також необґрунтованість розміру відшкодування моральної шкоди, просила вирок скасувати, ухвалити новий, призначивши обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, остаточно 3 роки позбавлення волі, стягнути моральної шкоди на користь потерпілої 500 грн.
На вказані апеляційні скарги прокурор подав заперечення, в яких вказує, що вирок суду є законним та обґрунтованим, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок без змін..
Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за наступних підстав.
Доводи апеляційних скарг щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення спростовуються матеріалами провадження.
Ст. 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, а саме те, що обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, особу винної, яка негативно характеризується за місцем мешкання, не працює, раніше неодноразово судима, в тому числі за корисливі злочини.
Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо виду та міри покарання, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів.
Доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 також спростовуються матеріалами провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд задовольнив позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди, правильно врахувавши співрозмірність із вчиненим кримінальним правопорушенням та моральними стражданнями, які понесла потерпіла.
Колегія суддів вважає, що саме таке сума відповідає характеру порушення та характеру душевних страждань, які були завдані потерпілій.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційні скарги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 14.06.2016 р. по 21.06.2017 р.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: