УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу прокуратури м. Києва про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 10 листопада 2014 року,

У С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 10 липня 2017 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 10 листопада 2014 року, в якій скаржник просить постановити ухвалу, якою скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого вручити останній пам`ятку.

Свою скаргу скаржник мотивує тим, що у провадженні ГУ Національної поліції в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000368 від 10 листопада 2014 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Далі, як зазначає скаржник, 10 липня 2017 року прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, однак, як зазначає скаржник, вказана постанова є невмотивованою, не містить належного обґрунтування прийнятого рішення, не зазначено обставин, які передбачені ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності яких може бути винесена постанова у визнанні потерпілим.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_4 просив скаргу задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, при цьому зазначив, що орган досудового розслідування фактично знаходиться за адресою, яка територіально належить до Голосіївського району м. Києва, а відтак підсудність даної скарги має бути за Голосіївським районним судом м. Києва.

Суд, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, СУ ГУ Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 10 листопада 2014 року за фактом шахрайського заволодіння у березні 2016 року невстановленими особами, з використанням підробленого рішення Макарівського районного суду Київської області, об`єктами нерухомого майна (квартири № 5 та АДРЕСА_1 , група нежитлових приміщень № 9) громадян Канади ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Далі, відповідно до матеріалів скарги, постановою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 10 липня 2017 року ОСОБА_5 відмовлено у визнанні потерпілою в рамках кримінального провадження за № 0001700 від 11 лютого 2017 року, оскільки квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення групи приміщень АДРЕСА_4 до цього часу належать на праві власності ОСОБА_5 , у зв`язку з чим наявні очевидні та достатні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 не вчинялось кримінальне правопорушення та останній не завдано шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови;

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, прокурором належним чином дотримано вимог ст. 110 КПК України в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України, при цьому слідчий суддя погоджується з висновком прокурора в частині того, що відносно ОСОБА_5 не вчинялось кримінальне правопорушення та останній не завдано шкоди, зокрема таких даних в судовому засіданні не встановлено, а відтак правових підстав для скасування згаданої постанови немає.

Що ж стосується доводів прокурора в частині підсудності даної скарги за місцем розташування органу досудового розслідування (Голосіївський районний суд м. Києва), то як вбачається з матеріалів скарги, досудове розслідування по кримінальному провадженні за № 0000368 від 10 листопада 2014 року здійснюється СУ ГУ Національної поліції в м. Києві, тобто структурним підрозділом ГУ Національної поліції в м. Києві, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, тобто за територіальною юрисдикцією Шевченківського районного суду м. Києва, отже підсудність даної скарги має бути саме за цим судом.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,284,303,306,307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про відмову у визнанні потерпілою від 10 липня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000368 від 10 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1