Провадження № 1-кп/592/7/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Севастопіль, АР Крим, гр-на України, з вищою освітою, одруженого, працюючого електриком в ТОВ Тріз, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ,

-за ч.1 ст.121, ст.124 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04.09.2012 року, близько 10:00 год., ОСОБА_7 перебував на території покинутого дитячого садочка Зірочка неподалік будинку № 6 по вул.Новорічній м.Суми і робив гімнастику. В цей час до нього підійшли ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 , яка в одній руці тримала аерозольний балончик, а в іншій палицю, які прийшли для з`ясування стосунків із ОСОБА_7 стосовно сварки, яка виникла напередодні 01.09.2012 року між ним та ОСОБА_8 . У ОСОБА_7 з подружжям ОСОБА_9 декілька років поспіль тривали неприязні стосунки, сварки, які переростали в бійки, в ході яких він отримував від вказаної сім`ї тілесні ушкодження, тому побачивши в руках ОСОБА_8 палку та балончик він зрозумів, що подружжя ОСОБА_9 наближається до нього щоб вчинити бійку. Підійшовши, ОСОБА_5 намагався побити ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 намагалась вдарити ОСОБА_7 палкою і приснула ОСОБА_7 в обличчя з аерозольного балончика в якому був лак для волосся. ОСОБА_7 почав казати щоб його не чіпали, але подружжя ОСОБА_9 продовжували нападати на нього. Тоді ОСОБА_7 дістав перочинний ніж, який був при ньому та він носив його на поясі в чохлі, розложив його і виставивши перед собою став казати подружжю ОСОБА_9 щоб до нього не підходили і залишили його в спокої інакше він буде захищатись. Але не зважаючи на це, подружжя ОСОБА_9 з різних боків продовжували нападати на ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 став тікати і вибіг за територію дитячого садочка. Подружжя ОСОБА_9 погнались за ним і наздогнали на проїзній частині вул.Новорічної. ОСОБА_8 підібрала там на місці другу палку і разом з ОСОБА_5 окружили ОСОБА_7 і продовжили на нього нападати. ОСОБА_5 хватав ОСОБА_7 за одяг, штовхав його, наносив удари кулаками у тому числі в область голови. При цьому ОСОБА_7 весь цей час тримав ніж в руці і не менше семи разів просив не чіпати його та попереджав про свій намір оборонятись демонструючи ножа.

Однак ОСОБА_9 ці попередження не зупиняли і вони продовжували побиття ОСОБА_7 , який весь час відходив від них намагаючись втекти щоб уникнути конфлікту, але ОСОБА_5 тримав його за одяг. ОСОБА_10 нанесла удар палкою по голові ОСОБА_7 , тому розуміючи, що його здоров`ю загрожує небезпека, ОСОБА_7 став махати перед собою ножем щоб не підпускати до себе нападників.

І коли ОСОБА_8 зникла з поля його зору, зайшовши за спину, ОСОБА_7 продовжуючи махати перед собою ножем і таким чином намагаючись утримати на відстані ОСОБА_5 , повернув голову назад щоб побачити де знаходилась ОСОБА_11 і щоб вона не нанесла удару палкою ззаду. А коли став повертатись знову до ОСОБА_5 , то останній хватав його за одяг, тому в цей момент ОСОБА_7 інстективно махнувши правою рукою в якій був ніж, наніс удар ножем в лівий бік ОСОБА_5 і такі його дії були зумовлені потребою негайного відвернення та припинення посягання та були здійснені для захисту від нападу групи осіб, озброєної палкою, оскільки внаслідок переляку, викликаного суспільно небезпечними діями подружжя ОСОБА_9 , він не міг оцінити відповідність захисту характерові посягання.
Подружжя ОСОБА_9 припинили напад на ОСОБА_7 тільки після отриманого ножового поранення, до якого вели активні, агресивні дії щодо нападу на ОСОБА_7 з метою його побиття.
Всі ці події відбувались у присутності сторонніх осіб, які не вживали ніяких заходів або дій направлених на припинення даного конфлікту, а тільки спостерігали за тим, що відбувалось.
Таким чином ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді: проникаючого колото-різаного поранення лівої плевральної порожнини, травматичний лівосторонній гемоторакс, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Органами досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, але під час судового провадження прокурором було змінене обвинувачення на ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
Потерпілий ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст.338 КПК України підтримав обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі за ч.1 ст.121 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 по пред`явленому йому як первісному обвинуваченню за ч.1 ст.121 КК так і по зміненому обвинуваченню за ст.124 КК України винним себе не визнав і суду показав, що декілька років поспіль у нього існує конфлікт з сім`єю ОСОБА_9 . В ході сварок він неодноразово отримував від них тілесні ушкодження, у тому числі його били дорослі сини ОСОБА_9 . Він звертався до правоохоронних органів, але позитивних результатів це не дало. Так, 04.09.2012 року, вранці він знаходився на території покинутого дитячого садочка «Зірочка», розташованого неподалік від його будинку і робив там гімнастику. Побачив, що до нього швидко наближаються ОСОБА_5 в руках якого була палиця разом із своєю дружиною ОСОБА_8 , яка в одній руці тримала аерозольний балончик, а в другій палицю. Побачивши Манжарових з палками він зрозумів, що вони йдуть щоб побити його, тому він попередив, що у випадку нападу, він буде захищатись і дістав та розложив розкладний перочинний ніж, який був при ньому. Далі ОСОБА_5 наніс йому один удар палицею, а ОСОБА_8 приснула з балончика в очі. Після цього, з метою уникнення конфлікту він почав тікати в сторону вул.Новорічної, а подружжя ОСОБА_9 погнались за ним. Вискочивши на вул.Новорічну ОСОБА_5 перегородив йому дорогу, тримаючи в правій руці палицю, а в лівій руці камінь. Він голосно ще раз попередив щоб до нього не наближались інакше він буде захищатись але яким чином не казав. Навкруги були люди, які ніяких дій щодо припинення конфлікту не вживали. Також підбігла ОСОБА_8 в одній руці якої був все той же аерозольний балончик, а в іншій руці вона тримала палицю. ОСОБА_5 почав наносити йому удари палицею по голові, але він ухилявся і відбивався рукою. ОСОБА_8 ще раз нажала на аерозольний балончик і кинула балончик йому в голову, але він увернувся. Після чого, ОСОБА_8 кинула в нього палку і сказала чоловіку, що той взяв погану палицю і зійшла з дороги. ОСОБА_5 продовжував наносити по ньому удари палицею і погрожував камнем. Він весь час попереджав ОСОБА_5 щоб той не наближався і що він буде захищатись. Він зробив 2-3 спроби відірватись від ОСОБА_5 , але йому це не вдалося. Тоді він повернувся назад щоб побачити куди поділась ОСОБА_8 і щоб вона не нанесла удару ззаду, то коли повертався назад ОСОБА_5 наніс йому удар палкою по голові, а він інстективно наніс удар ножем в лівий бік ОСОБА_5 , від чого відійшов на пару метрів. Він побачив, що на боці у ОСОБА_5 кров і спитав чи потрібна тому допомога, на що ОСОБА_5 сказав щоб він підійшов і добив його, але він швидко пішов до себе додому. Далі приїхала швидка і ОСОБА_5 забрали у лікарню. Коли приїхали співробітники поліції, то він просив щоб вони знайшли палицю і камінь, якими його бив ОСОБА_5 .

Вину свою не визнає як по первісному обвинуваченню за ч.1 ст.121 КК України, так і по зміненому обвинуваченню за ст.124 КК України, оскільки вважає, що він діяв в межах необхідної оборони захищаючись від нападу подружжя ОСОБА_9 , які заподіяли йому тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав раніше пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України і суду показав, що ніяких стосунків із ОСОБА_7 у нього не має. 01.09.2012 року, коли він прийшов з роботи додому, то побачив побиту дружину. На запитання, що трапилось, дружина розповіла, що її побив ОСОБА_7
04.09.2012 року він з дружиною вийшли на вулицю і протирали вікна своєї квартири. Побачили як ОСОБА_7 пішов в дитячий садочок робити гімнастику. Він сказав дружині, що піде побалакає з ним без палиць. Коли підійшов, то побачив на ремні у ОСОБА_7 чехол з якого той витягнув мисливського ножа і сказав щоб він не підходив бо поріже. До них підбігла його дружина тримаючи в руках балончик для волосся, а в другій руці трухлу палку. ОСОБА_7 став тікати. Він побіг за ним щоб розібратись за що той побив дружину. ОСОБА_7 першим вискочив на вулицю Новорічну, він за ним із своєю дружиною. У дружини була трухлява палка. ОСОБА_7 хотів вдарити ножем дружину. Він стояв попереду. ОСОБА_7 тримав ножа, а він кулаки. Далі він вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя. Той пошатнувся, розвернувся і вдарив його ножом в бік. Потім ОСОБА_7 розвернувся і пішов. Ніж він викинув в каналізацію. Потім його перебинтували і на швидкій відвезли в лікарню, де йому зробили операцію. Палки і камня у нього не було. ОСОБА_7 весь час кричав не підходь, заріжу. Ніж у ОСОБА_7 був розкладний мисливський.
Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 01.09.2012 року коли вона стояла біля сараїв, то мимо проходив ОСОБА_7 і обізвав її нецензурно. Вона сказала щоб він краще подивився, що на сараї написано про його дочку. За що ОСОБА_7 побив її. Вона викликала міліцію і знімала побої. 04.09.2012 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 займались по господарству і протирали вікна з вулиці. Мимо них пройшов ОСОБА_7 . Чоловік сказав, що піде побалакає з ним з приводу конфлікту 01.09.2012 року. Вона пішла за чоловіком в дитячий садочок. Там ОСОБА_7 підняв свій светр, щось там відстебнув, дістав і розложив ножа. Чоловік запропонував ОСОБА_7 побалакати. Але той почав кричати, що поріже. У неї в кишені був балончик з лаком для волосся. Вона дістала його і подумала бризнути ОСОБА_7 , але коли нажала, то з балончика пішла піна. Вона викинула балончик і почала шукати що взяти в руки, т.я. ОСОБА_7 кричав, що поріже їх. Вона схватила з землі палку і хотіла кинути нею в ОСОБА_7 , але палиця від замаху розсипалась, т.я. була трухлою. ОСОБА_7 кинувся на неї з ножем і кричав, що заріже. Вона почала тікати, а ОСОБА_7 побіг за нею і весь час кричав, що заріже. Вона схватила другу палицю і пішла на ОСОБА_7 , який цього не очікував, тому вискочив на вулицю. Вона запропонувала викинути ніж і побалакати. В цей момент підбіг її чоловік і став між ними. Чоловік запропонував кинути ніж, але ОСОБА_7 кричав, що заріже. Своєю палицею вона хотіла влучити в ніж, але при замаху палка знову розсипалась. Навкруги зібралось багато людей. Вона озирнулась по сторонам і коли повернулась, то ОСОБА_7 вже наніс удар ножем чоловіку в бік. Далі ОСОБА_7 вийняв ніж з тіла чоловіка і спокійно пішов у двір свого будинку. Потім приїхала швидка і міліція. Чоловіка відвезли в лікарню де він пролежав три дні. Удари по ОСОБА_7 вона не наносила, але допускає, що коли махала першої та другою палками, то могла зачепити його палкою.
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 вбачається, що вони протирічать одне одному, оскільки потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що його дружина прийшла в дитячий садочок за ним тримаючи в одній руці трухлу палицю, а в другій балончик, що співпадає з показаннями обвинуваченого в яких він теж казав, що на територію садочка ОСОБА_8 прийшла з палкою в руці, а сама ОСОБА_8 суду показала, що прийшла в садочок тільки з балончиком який був у неї в кишені халату і що трухлу палицю вона підняла з землі пізніше коли викинула балончик.
Також показання свідка ОСОБА_8 протирічать між собою, оскільки під час допиту вона казала, що піднімала с землі дві трухлі палиці і коли вона тільки замахувалась ними на ОСОБА_7 , то обидві палиці розсипались ще до нанесення ударів, а після допиту на запитання захисника обвинуваченого пояснила, що допускає, що коли махала палицями, то могла зачепити ними ОСОБА_7 .
З чого можна зробити висновок, що палиці у свідка ОСОБА_8 були не трухлі і що підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 наносила йому удари палицею.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком. Десь з 2010 року у них існують конфлікти з сім`єю ОСОБА_9 в ході яких дорослі сини ОСОБА_9 били її чоловіка і заподіювали йому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Манжарови постійно оскорбляють її та чоловіка. Так, 04.09.2012 року зранку вона була на роботі. Близько 9:30-10 год. їй зателефонував чоловік, сказав, що на нього напали ОСОБА_9 і сказав щоб вона викликала міліцію. Вона зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_13 і попросила ту викликати міліцію, а сама відпросилась з роботи і прийшла додому. Біля будинку була міліція і опитували свідків. Стояв її чоловік, який розказав, що робив зарядку в дитячому садочку Зірочка. До нього підійшли подружжя ОСОБА_9 з палками. Чоловік попереджав щоб вони до нього не підходили. Чоловік завжди носив при собі на поясі розкладний ніж в чохлі, т.я. працює електриком і використовує його в роботі.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що ОСОБА_12 доводиться їй рідною сестрою. 04.09.2012 року їй зателефонувала ОСОБА_12 і сказала, що на її чоловіка здійснений напад і попросила викликати міліцію, що вона і зробила. Приїхавши до них, вона побачила, що у ОСОБА_7 на голові з лівої сторони була садна у виді шишки і вона кровоточила. Працівники міліції від неї відібрали пояснення.
Допитана в якості свідка ОСОБА_15 суду показала, що вона проживає по АДРЕСА_2 напроти дитячого садочка. Вона господарювала у себе на кухні. Почула якісь жіночі крики. Виглянувши у вікно побачила на виході з дитячого садочка невідому їй жінку та двох чоловіків. Кричала жінка. Потім ці двоє чоловіків і жінка перейшли до її вікон. Жінка кричала на меншого чоловіка і своїми криками настроювала більшого чоловіка щоб той побив меншого. /в судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_7 пояснивши, що це той менший чоловік і вказавши на потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що це той більший чоловік, крім того вказала на ОСОБА_8 пояснивши, що це та жінка/. Їй хотілось крикнути ОСОБА_7 щоб тікав, т.я. тих двоє. ОСОБА_5 штовхав ОСОБА_7 , а той ввесь час відскакував від нього але врешті ОСОБА_5 штовхнув і ОСОБА_7 впав. Потім вона побачила як ОСОБА_8 бризнула чимось із балончика в лице ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_8 схватила палицю і почала йти на ОСОБА_7 . Вона особисто побоювалась за свою машину біля якої відбувались ці події, тому вибігла на вулицю щоб нічого не трапилось з машиною. Але коли вибігла то ОСОБА_5 стояв голий і майкою у нього було перемотане тіло. Палиця у ОСОБА_8 була дебела без кори і такою палицею можна було дуже гарно вдарити. ОСОБА_7 по вигляду був наляканий і схвильований. Ножа у ОСОБА_7 вона не бачила.
Свідок ОСОБА_15 не являється зацікавленою особою по даному кримінальному провадженню, але своїми показаннями даними суду вона повністю підтвердила показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що подружжя ОСОБА_9 нападало на нього, а він весь час тікав від них і намагався уникнути даного конфлікту, а також те, що потерпілий ОСОБА_5 домінував в даному конфлікті над ОСОБА_7 та штовхав його завдаючи удари, від чого ОСОБА_7 навіть впав. Також свідок підтвердила, що у ОСОБА_8 в руках була не трухла палка з якою вона йшла до ОСОБА_7 , а була добряча, якою можна було заподіяти гарні тілесні ушкодження, що спростовує показання потерпілого і свідка ОСОБА_8 в частині, що палиця була трухлою і нею не можна було заподіяти тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що 04.09.2012 року вона відвела свою дитину в дитячий садочок і стояла біля садочку з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і розмовляли. В цей момент з території дитячого садочка спочатку вибіг маленький мужчина, а за ним більший мужчина і жінка. /Свідок оглянула зал судового засідання і вказавши на обвинуваченого ОСОБА_7 сказала, що це той маленький мужчина, а вказавши на потерпілого ОСОБА_5 сказала, що це той більший мужчина/. Далі пояснила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ображали ОСОБА_7 і кричали на нього. ОСОБА_5 і ОСОБА_8 нападали на ОСОБА_7 , а той дістав ніж і став казати щоб не підходили до нього бо вдаре. ОСОБА_8 кричала ну вдар. ОСОБА_5 тягав ОСОБА_7 за петельки, а ОСОБА_8 в цей момент підняла палку і вдарила нею по голові ОСОБА_7 і вона бачила кров у останнього на голові. Коли ОСОБА_7 крикнув щоб не підходили до нього, бо вдаре, то після цих слів він став тікати, а ОСОБА_8 і ОСОБА_5 побігли за ним і наздогнали. Тоді ОСОБА_7 знову крикнув щоб до нього не підходили, бо вдаре. ОСОБА_7 кричав ці слова мінімум двічі. ОСОБА_8 кричала ну вдар. Перед ударом ножем ОСОБА_5 тримав ОСОБА_7 за груди. Далі вони підбігли до потерпілого викликали швидку і надали першу медичну допомогу, зняли рубашку з потерпілого і приклали до рани. Потім приїхала швидка і міліція і у них відібрали пояснення.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що 04.09.2012 року, вона виходила з бувшого дитячого садочка Зірочка з лівої сторони. Перед нею пробігли худенький мужчина, а за ним гнались мужчина побільше та жінка. У жінки в руках був балончик з лаком для волосся і палка. /В залі судових засідань свідок вказала на обвинуваченого ОСОБА_7 і сказала, що це той худенький мужчина, також вказала на потерпілого ОСОБА_5 і сказала, що це той побільше мужчина, також вказала на ОСОБА_8 і сказала, що це та жінка/. ОСОБА_7 кричав щоб його не чіпали і забіг за машину. У нього в руках був предмет схожий на розкладний ніж. ОСОБА_5 і ОСОБА_8 наздогнали його. Вона чула, що ОСОБА_7 просив щоб його не чіпали разів сім. ОСОБА_8 лаялась в сторону ОСОБА_7 принизливими словами і казала ОСОБА_5 чого той стоїть і щоб побив ОСОБА_7 . Вона бачила, як ОСОБА_8 кинула першу палку в ОСОБА_7 після чого підняла другу палку. Моменту удару ножем вона не бачила. Але пояснила, що ОСОБА_5 бачив ніж у ОСОБА_7 і все одно кидався на нього. Коли побачила, що у ОСОБА_5 йшла кров, то надала йому першу медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_18 суду показала, що 04.09.2012 року вона віддала свою дитину в дитячий садочок після чого разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 стояли біля дитячого садочка Зірочка і розмовляли. В цей момент почули крики і вона побачила як тікав мужчина поменше, а за ним гналась жінка з палкою в руці та мужчина побільше. /на запитання захисника свідок вказала на сидячих в залі обвинуваченого ОСОБА_7 і сказала, що це той мужчина поменше, також вказала на потерпілого ОСОБА_5 і сказала, що це той мужчина побільше і вказала на ОСОБА_8 пояснивши, що це жінка, яка гналась/. Далі показала, що у ОСОБА_7 в руках був ніж і він весь час кричав, що у нього ніж і щоб до нього не підходили, а ОСОБА_8 кричала ну вдар. ОСОБА_10 била палкою ОСОБА_7 . Чи був у неї в руках балончик точно не пам`ятає, т.я. пам`ятає тільки палку. ОСОБА_7 не нападав на ОСОБА_9 , а навпаки казав щоб ті до нього не підходили і що у нього ніж. Моменту удару ножем вона не бачила.
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що 04.09.2012 року він бачив як чоловік побільше ображав чоловіка поменше, а кругом них бігала жінка. /На запитання захисника свідок вказав на сидячих в залі обвинуваченого ОСОБА_7 і сказав, що це той чоловік поменше, далі вказавши на потерпілого ОСОБА_5 сказав, що це той чоловік побільше/. Далі пояснив, що ОСОБА_5 намагався схватити ОСОБА_7 , а той виривався і намагався втекти, але ОСОБА_5 схватив і тримав його за рубашку. Потім ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_5 від себе і той впав на клумбу і в цей момент до ОСОБА_7 зі спини підбігла ОСОБА_8 і вдарила палкою в район шиї чи голови і ОСОБА_7 від цього удару нахилився вперед, а потім розвернувся і став швидко уходити. ОСОБА_5 і ОСОБА_8 пішли за ним. Далі вони зникли з поля його зору і що відбувалось потім він не бачив. Ножів він не бачив. Удар палкою по голові ОСОБА_7 був солідний і йому здалося, що це було якесь бревно чи рама від вікна, довжиною з руку. Удар палкою був двома руками із-за голови і палка від цього удару не зламалась. Балончика у ОСОБА_8 він не бачив, а бачив у неї тільки палку.
Таким чином, свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які не являються зацікавленими в даному кримінальному провадженні і які були випадковими свідками подій підтвердили в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що потерпілий ОСОБА_5 разом із своєю дружиною ОСОБА_8 нападали на ОСОБА_7 , при цьому свідки вказали, що в руках ОСОБА_8 був аерозольний балончик та спочатку одна палка, а потім друга і ОСОБА_8 пирскала ОСОБА_7 в обличчя із вказаного балончика і наносила удари палкою по ОСОБА_7 у тому числі і в область голови. І свідки підтвердили, що ОСОБА_7 не наносив удари по подружжю ОСОБА_9 і не зважаючи на те, що останні нападали на нього і били його, він весь час намагався від них відійти та втекти, але не міг цього зробити, т.я. подружжя ОСОБА_9 домінували в даному конфлікті і не відпускали ОСОБА_7 , намагаючись побити його.
Про наявність садни у виді шишки на голові ОСОБА_7 підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 /рідна сестра його дружини/, яка також вказала, що на голові ОСОБА_7 була ще кров і її показання в цій частині підтверджуються показаннями не зацікавлених, вищеперелічених свідків, які пояснили, що бачили як ОСОБА_8 наносила удар палкою по голові ОСОБА_7 , крім того, свідок ОСОБА_16 теж підтвердила, що бачила на голові у ОСОБА_7 кров, тому суд вважає правдивими показання свідка ОСОБА_14 щодо наявності крові на голові обвинуваченого після побиття подружжям ОСОБА_9 незважаючи на те, що вона являється рідною сестрою дружини обвинуваченого.
Крім того, свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_17 підтвердили в судовому засіданні, що ОСОБА_8 неодноразово казала ОСОБА_5 щоб той побив ОСОБА_7 таким чином, ці свідки підтвердили агресивність дій подружжя ОСОБА_9 направлених саме на побиття ОСОБА_7 , а не на розмову з ним, як вони стверджували в суді.
Таким чином, свідки підтвердили реальність загрози для здоров`я ОСОБА_7 з боку подружжя ОСОБА_9 , які намагались побити його і це є ще одним підтвердженням того, що обвинувачений мав право на необхідну оборону.

Вказані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 також підтвердили, що в ході даного конфлікту, який вони спостерігали, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 тримав в руках ніж, він багато разів попереджав подружжя ОСОБА_9 щоб не чіпали його інакше він буде оборонятись і він весь час відступав від них намагаючись втекти, але подружжя ОСОБА_9 незважаючи на ніж та неодноразові попередження домінували в цьому конфлікті, наздоганяли ОСОБА_7 коли він від них тікав і намагались побити його.
Але жоден із допитаних судом свідків за клопотанням сторони захисту не підтвердив, що у потерпілого ОСОБА_5 була в руках палках, тому показання обвинуваченого в цій частині нічим не підтверджуються, у зв`язку з чим суд бере до уваги встановлену судом і підтверджену свідками обставину, що палка була у ОСОБА_8 і цією палкою вона наносила удари по обвинуваченому у тому числі і по голові.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 2,3 своєї постанови № 1 від 26.04.2002 року Про судову практику у справах про необхідну оборону» зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Правомірним слід вважати застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості шкода заподіяна тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи чи групи осіб.
Згідно ч. 2 ст. 36 КК зазначено, що кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Закріплене у ст. 36 КК право кожноі? особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізаціі? положення Конституціі? Украі?ни про те, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людеи? від протиправних посягань (ч. 3 ст. 27).
Вирішуючи питання чи була в діях обвинуваченого ОСОБА_7 необхідна оборона суд зазначає наступне:
Вищезазначеним подіям встановлених судом, які відбулись 04.09.2012 року передували неприязні та конфліктні стосунки між обвинуваченим ОСОБА_7 та сім`єю ОСОБА_9 , які тривали декілька років і раніше між ними часто траплялись сварки, які переростали в бійки.
Суд також зазначає, що у відповідності з вимогами ст.36 КК України та позиції Верховного Суду України, висловленій у вищевказаній постанові пленуму № 1 від 26.04.2002 року не є злочином застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів, незалежно від наслідків, якщо вони здійснені для захисту від нападу озброєної особи чи нападу групи осіб, або якщо особа, яка здійснює захист, не могла внаслідок переляку або сильного душевного хвилювання, викликаного суспільно небезпечними діями, оцінити відповідність захисту характерові посягання.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_7 застосував ніж захищаючись від нападу озброєної групи осіб, т.я. подружжя ОСОБА_9 нападали на нього одночасно у двох, що є групою і в руках у ОСОБА_8 була спочатку одна палка, а потім вона підняла іншу палку і удари по обвинуваченому вона наносила палкою, а також бризькала з аерозольного балончика в обличчя обвнуваченому.
Як показали вищезазначені свідки палка у ОСОБА_8 була «гарною» і нею можна було, як вказували свідки «добре» вдарити та заподіяти тілесні ушкодженя.
Таким чином палку можна визнати предметом, яким ОСОБА_8 озброїлась для нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому.
Крім того, судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 в момент нанесення удару ножем знаходився в стані емоційної напруги /переляку/, викликаного суспільно небезпечними діями подружжя ОСОБА_9 , що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи, тому він не міг оцінити відповідність захисту характерові посягання. /т.2 а.с.138-143/
Також суд звертає увагу, що поведінка нападаючих подружжя ОСОБА_9 була агресивною, ОСОБА_8 весь час кричала ОСОБА_5 щоб той побив ОСОБА_7 , що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , що в свою чергу підтверджує спрямованість умислу подружжя ОСОБА_9 саме на побиття обвинуваченого.

Крім того, дії подружжя ОСОБА_9 були інтенсивними, оскільки вони безперервно протягом певного часу нападали на обвинуваченого і коли той тікав від них, то вони наздоганяли обвинуваченого і продовжували у двох нападати на нього, тому за своїм характером ці їх дії чітко вказували на мету побиття обвинуваченого на ґрунті неприязних стосунків, що давало обвинуваченому підставу захищатись і сприймати загрозу з боку подружжя ОСОБА_9 як реальну.
З висновку судово-медичної експертизи від 05.09.2012 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що у нього були виявлені тілесні ушкодження у виді: садни в лівій скронево-скуловій області. В області лівого ока крововилив. Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі. /т.2 а.с.216-217/
Це підтверджує наявність реальної загрози для обвинуваченого, якому подружжя ОСОБА_9 заподіяло тілесні ушкодження і це також підтверджує показання самого обвинуваченого, що подружжя ОСОБА_9 завдало йому тілесні ушкодження, також підтверджує показання свідка ОСОБА_14 /рідної сестри дружини обвинуваченого/, що вона бачила у ОСОБА_7 на голові садну у виді шишки, а також підтверджує показання інших вищезазначених свідків, які вказували, що ОСОБА_8 нанесла удар палкою по голові ОСОБА_7 і цей висновок також підтверджує висновки суду про те, що у ОСОБА_7 виникло право на необхідну оборону від суспільно небезпечного, реального посягання з боку подружжя ОСОБА_9 .
При вирішенні питання, чи не з запізнення застосовано оборону, слід виходити з того, що для особи, яка обороняється, за обставинами повинно бути очевидним, що в застосуванні засобів захисту відпала необхідність. Якщо таке переконання було відсутнє, той, хто захищався, припускав помилку щодо необхідності продовжувати захист, то треба вважати, що він знаходився в стані необхідної оборони.

З цього приводу суд зазначає, що до моменту нанесення удару ножем, у склавшейся обстановці, обвинувачений ОСОБА_7 був впевнений, що захищається, оскільки після нанесення удару палкою по голові, ОСОБА_8 зайшла ОСОБА_7 за спину, а ОСОБА_5 продовжував нападати зпереду, хватав і тримав ОСОБА_7 за одяг, наносячи удари, тобто дії подружжя ОСОБА_9 були інтенсивними і безперервними, тому ОСОБА_7 відмахуючись ножем після того як повернув голову назад щоб побачити чи не намагається ОСОБА_8 вдарити його ззаду і повернувшись знову вперед отримав удар кулаком в обличчя від ОСОБА_5 , після чого інстективно наніс удар ножем в лівий бік ОСОБА_5 , тому до останнього моменту у ОСОБА_7 були всі підстави вважати, що він знаходився в стані необхідної оборони.
Крім того, сам потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що коли він вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя, то ОСОБА_7 одразу ж наніс йому удар ножем в лівий бік, що ще раз підтверджує, що обвинувачений перебував в стані необхідної оборони до моменту нанесення удару ножем.
Таким чином на підставі вищенаведених доказів судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 діяв в межах необхідної оборони незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб.
Однак, суд повинен крім цього також встановити чи не було в діях обвинуваченого перевищення меж необхідної оборони.
Так, Пленум Верховного Суду України в пункті 5 своєї постанови № 1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» зазначив щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Посилаючись на дану Постанову та підтримуючи раніше пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 зазначив, що у обвинуваченого був ніж, а у потерпілого та його дружини були «чисті руки» і що у дружини був якийсь «дручок» який зламався при замасі і якщо порівняти ніж та «дручок» то ніж має перевагу, обвинувачений перебував на вулиці, а не в замкнутому пространстві, це не було для нього раптовістю, потерпілий і його дружина пенсіонери і на той момент їм було по 60 років, а обвинувачений молодше і у нього більше сил, обвинувавчений міг не діставати ніж, але він до цього дійшов, тому на думку представника потерпілого дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України.
Суд не погоджується з такою позицією потерпілої сторони виходячі з наступного:
Представник потерпілого зазначає, що у ОСОБА_8 в руках був якись «дручок», який зламався при замасі і що ніж має над ним перевагу.
Однак суд, з цього приводу зазначає, що цією палкою ОСОБА_8 вдарила обвинуваченого по голові, заподіявши йому тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_7 і свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_14 підтвердили в суді, що бачили на голові обвинуваченого кров, тому ця палка була гідним засобом для нанесення тілесних ушкоджень.
Незважаючи, що обвинувачений був на вулиці, а не в замкнутому пространстві суд зазначає, що ОСОБА_8 нанесла йому удар палкою по голові з ненацька, ззаду, тобто цей удар для нього був несподіванкою, був раптовий, він не був готовий до відбиття цього удару, крім того нападників було двоє і вони окружили його, тому обвинувачений не був впевнений звідки очікувати удар.
З приводу фізичних даних суд зазначає, що потерпілий ОСОБА_5 хоч і старше від обвинувавченого, але він більшої комплекції, на той момент у обвинуваченого була «пахова грижа» /підтверджується медичною документацією т.2 а.с.210-212/, що значно зменшувало його фізичні сили та можливість повноцінно протистояти нападу.

Таким чином, аналізуючи обставини заподіяння обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень згідно вищенаведених ознак необхідної оборони та його суб`єктивного стану в момент захисту суд зазначає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні ознаки перевищення меж необхідної оборони, передбачені ст.124 КК, а також відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, т.я. він заподіяв тяжкі тілесні ушкодження в межах необхідної оборони.
На підтримання потерпілою стороною раніше пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України не було надано жодних доказів, окрім пояснень самого потерпілого та його представника адвоката ОСОБА_6 , яким суд вже надав відповідну правову оцінку.
Прокурором, на підтримання нового обвинувачення, передбаченого ст.124 КК України суду були надані письмові докази, як зазначила прокурор які підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину і судом були досліджені ці докази, у зв`язку з чим суд робить свої висновки.
З протоколу огляду місця події від 04.09.2012 року вбачається, що на вул.Новорічній поблизу будинку № 5 біля мікроавтобусу білого кольору було виявлено дві щепки від палки діаметром близько 3 см. та ковпачок від аерозольного балончика. /т.2 а.с.117-122/
Але ці речі ніяким чином не підтверджують винуватості ОСОБА_7 , а навпаки підтверджують його показання в тій частині, що у ОСОБА_8 був аерозольний балончик з якого вона прискала йому в обличчя, ковпачок від якого був знайдений на місці події.
З наданого прокурором висновку Сумського обласного наркологічного диспансеру від 04.09.2012 року вбачається, що ОСОБА_7 перебував у тверезому стані. /т.2 а.с.123/
З картки виклику швидкої медичної допомоги вбачається, що у ОСОБА_5 була виявлена колото-різана рана. /т.2 а.с.125-126/
З медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в Сумській обласній клінічній лікарні у торакальному відділенні з 04.09.2012 року по 13.09.2012 року з діагнозом проникаюче колото-різане поранення лівої плевральної полості. Травматичний лівосторонній гемоторакс. /т.2 а.с.128-135/
Згідно висновку судово-медичної експертизи вказані у медичній картці тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_5 являються небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. /т.2 а.с.136-137/
Перелічена медична документація підтверджує тільки отримання ОСОБА_5 колото-різаної рани, але судом було встановлено, що ця рана була заподіяна йому обвинуваченим в межах необхідної оборони від суспільно небезпечного посягання самого ж ОСОБА_5 .
Крім того, з вказаної медичної документації вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 крім колото-різаної рани, інших тілесних ушкоджень не було, що підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що він не наносив удари /окрім удару ножем/ по потерпілому.
З протоколу слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 вбачається, що вона у присутності судово-медичного експерта показала на статисті, яким чином обвинувачений ОСОБА_7 наніс удар ножем в лівий бік її чоловіку ОСОБА_5 і експерт у своєму додатковому висновку зазначив, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись від удару ножем, як продемонструвала свідок ОСОБА_8 на слідчому експерименті. /т.2 а.с.182-186/
Але цим протоколом слідчого експерименту не може бути підтверджена вина обвинуваченого, оскільки судом було встановлено, що дійсно він наніс вказане поранення, але захищаючись від суспільно небезпечного посягання на нього.
Тому цей протокол не може бути розцінений судом як доказ винуватості ОСОБА_7 .
З протоколу слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 вбачається, що він, на статисті показав як саме він наніс удар ножем в лівий бік потерпілого ОСОБА_5 /т.2 а.с.187-192/
Але цей протокол ніяким чином не підтверджує винуватості обвинуваченого, оскільки як вже зазначалось судом, факт нанесення ножового поранення ОСОБА_5 ніким не оспорюється але це порання було нанесене саме в межах необхідної оборони.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи характер і локалізація пошкодження, направлення ранового каналу виключають можливість утворення вказаного пошкодження при обставинах, вказаних ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту. /т.2 а.с.194/
Цей висновок експерта також ніяким чином не підтверджує винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, оскільки як було встановлено в судовому засіданні і підтверджено висновком психіатричної експертизи в момент нанесення удару ножем, обвинувачений перебував в стані емоційної напруги /переляку/, викликаного суспільно небезпечними діями подружжя ОСОБА_9 , тому він не міг оцінити відповідність захисту характерові посягання, удар наносив інстективно і міг не побачити як саме ніж увійшов в тіло.
Як зазначила прокурор інших будь-яких доказів сторони обвинувачення не має тому надаватись не будуть.
Враховуючи наведені вище результати дослідження, аналізу, оцінки і перевірки доказів, вимоги закону, суд приходить до переконання, що зібрані по кримінальному провадженню докази не підтверджують пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, яке підтримує потерпілий, а також нового обвинувачення за ст.124 КК України, судом були досліджені всі докази надані стороною обвинувачення і стороною обвинувачення було заявлено, що ніяких інших доказів не має, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_7 невинуватим і виправдати його за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого як ч.1 ст.121 КК, так і ст.124 КК України за наявністю в його діях необхідної оборони, яка виключає кримінальну відповідальність.

При цьому, всі наявні в даному кримінальному провадженні сумніви щодо доведеності обвинувачення згідно ст.62 Конституції України тлумачаться судом виключно на користь обвинуваченого ОСОБА_7 , а обвинувачення відповідно до вимог закону повинно ґрунтуватися виключно на сукупності неспростованих та достовірних доказах.

У кримінальному провадженні прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 в умовах стаціонару в сумі 4348,71 грн., а потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди в сумі 1082, 95 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Дані два позови підлягають залишенню без розгляду, оскільки у відповідності з вимогами ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
Керуючись ст.ст.129, 370, 373, 374 КПК України, ст.36 КК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України та ст.124 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях даних складів кримінальних правопорушень.

Позов прокурора про стягнення із ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 4348,71 грн. залишити без розгляду.
Позов ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 1082, 95 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. залишити без розгляду.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1