Справа № 545/3599/17
Провадження 1-кп/545/90/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 0000410, що надійшло з Прокуратури Полтавської області відносно ОСОБА_8 за ст.286 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Полтавського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 заявила клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки останній вину визнав частково, повністю не визнав цивільні позови прокурора та потерпілого ОСОБА_6 та взагалі не відшкодував потерпілим завдані збитки а тому існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_6 підтримали клопотання ОСОБА_5 та прохали його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав позицію потерпілих про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти клопотання потерпілих та прохали змінити щодо обвинуваченого домашній арешт на особисте зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст..181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином , виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194 КПК України , суд дослідивши матеріали, з`ясувавши думку учасників процесу, прийшов до висновку про те, що потерпілими та прокурором в судовому засіданні не наведено достатніх ризиків передбачених ст.. 177 КПК України для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш суворий а саме тримання під вартою оскільки не визнання вини частково чи в повному обсязі та цивільних позовів це є правом обвинуваченого а не його обов`язком.

Одночасно суд враховує тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_8 за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, тому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання а тому слід обрати останньому на 60 днів, запобіжний захід у виді домашнього арешту термін дії якого закінчився 22.01.2018 року згідно ухвали суду від 24.11.2017 року із забороною залишати місце проживання у визначений судом час.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 75-79,83, 176, 177,181, 183, 194-196, 201, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Обрати захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 24.01.2018 року по 24 березня 2018 року включно.

Домашній арешт застосувати без використання засобів електронного контролю.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

-не залишати місце проживання, а саме за адресою - АДРЕСА_1 в період часу з 20.00 годин до 07.00 годин строком на два місяці;

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не залишати місце свого проживання під домашнім арештом , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Виконання ухвали покласти на ГУНП в Полтавській області на території обслуговування якого проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1