В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2017 Справа №607/8100/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000189 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шили Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, безробітного, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 05 квітня 2017 року близько 19 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем «Вольксваген Пассат Варіант», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною дороги М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Мамалига» у напрямку від м.Тернополя до м.Кременець, де на 317 км наведеної автодороги, всупереч вимог п.п. 1.5 ч.1, 2.3 (б, д), 13.1, 1.10 ПДР України (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «безпечна дистанція» і виконання їх вимог) не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, що загрожувало життю чи здоров`ю громадян, завдало матеріальних збитків, зокрема, при наближенні до з`їзду із головної дороги на другорядну, яка веде до с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, відволікся від керування автомобілем, не обравши безпечної дистанції від нього до автомобіля «Вольво 850», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухаючись попереду у попутному напрямку, почав зменшувати швидкість з метою виконання маневру повороту ліворуч та з`їзду із головної дороги на другорядну також до с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, унаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля «Вольксваген Пассат Варіант», д.н.з. НОМЕР_1 із задньою частиною автомобіля «Вольво 850», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 .

Унаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «Вольксваген Пассат Варіант», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: ушитої рани лобної ділянки, синців лівої половини обличчя, повік лівого ока, уконюктиву цього ока, відкриту ЧМТ у вигляді переломів кісток склепіння і основи черепа та лицевого скилету, крововиливів у речовину головного мозку.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог вищевказаних пунктів ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 05 квітня 2017 року близько 19 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Вольксваген Пассат Варіант», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною дороги М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Мамалига» у напрямку від м.Тернополя до м.Кременець, де при наближенні до з`їзду із головної дороги на другорядну, яка веде до с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, відволікся від керування автомобілем, унаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля «Вольксваген Пассат Варіант», д.н.з. НОМЕР_1 із задньою частиною автомобіля «Вольво 850», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , що рухався попереду нього у попутному напрямку, через що пошкодив автомобіль «Вольво 850», а пасажир його, обвинуваченого, автомобіля, ОСОБА_5 , отримала тяжкі тілесні ушкодження. Про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, вчинених з необережності, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення ближче до нижчої її межі, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, однак без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутність обтяжуючих його, даних про особу, думки потерпілої, яка взагалі просила не карати обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства.

При цьому, провадження з розгляду цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі фінуправління ТОДА про стягнення із ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 на суму 7 917 грн. слід закрити унаслідок повного добровільного відшкодування наведених грошових коштів обвинуваченим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провадження з розгляду цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі фінуправління ТОДА про стягнення із ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 на суму 7 917 грн. закрити

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1