Єдиний унікальний номер 185/8082/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000158 від 17 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новов`язівське, Юр`ївського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, перебуваю чого у цивільному шлюбу, непрацюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , (колишня АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , перебуваючи в родинних стосунках з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на початку лютого 2015 року попросив спільно з ними проживати та отримав від неї ключі від її квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . Знаходячись за вищевказаною адресою, тобто у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , у ОСОБА_3 , раптово виник єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. 22.02.2015 року, приблизно в 13:00 годині, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме із спальної кімнати з шкатулки ювелірні вироби, а саме: дві золоті сережки 500 проби вагою 2,92 грн., одна вартістю 2030 грн., на загальну суму 4060 грн.; дві золоті сережки з білим каменем, 500 проби вагою 2,72 гр., одна вартістю 2030 грн., на загальну суму 4030 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 8120 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4654-17 від 28.09.2017 року). Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. 27.02.2015 року, приблизно в 13:00 годині, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: із спальної кімнати з шкатулки ювелірні вироби, а саме: золоту обручку з камінцем 585 проби вагою 3,41 гр., вартістю 2 762 грн., (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4654-17 від 28.09.2017 року), чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. У травні 2015 року з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: із спальної кімнати з шкатулки ювелірні вироби, а саме: дві золоті обручку 583 проби одна вагою 4,18 гр. та другу вагою 2,46 гр., вартістю 2689 грн., на загальну суму 5378 грн., (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4654-17 від 28.09.2017 року), чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. У липні 2015 року з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: із спальної кімнати з шкатулки ювелірні вироби, а саме: дві золоті сережки (ручної роботи) 375 проби, вагою 0,88 гр. та вагою 0,80 гр., одна вартістю 446,25 грн., на загальну суму 892,5 грн.; золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,27 грн., вартістю 892,5 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1785 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4654-17 від 28.09.2017 року) Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. У кінці липня 2015 року метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: із спальної кімнати з шкатулки ювелірні вироби, а саме: золоту обручку з бірюзовим каменем 385 проби вагою 2,0 гр., вартістю 900 грн., (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4654- 17 від 28.09.2017 року), чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. У кінці вересня 2015 року з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: із спальної кімнати з шкатулки ювелірні вироби, а саме: золотий хрестик 585 проби вагою 0,87 гр., одну золоту сережку 583 проби, вагою 1,27 грн., вартістю 1628 грн., (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4654-17 від 28.09.2017 року), чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. У вересні 2015 року з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: із шафи фотоапарат марки «Sony DSC-WS350» вартістю 3999 грн., (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4654- 17 від 28.09.2017 року), чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. У грудні 2015 року з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, з приміщення квартири таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: зі шафи-купе шліфувальну машинку марки «Штерн AG180L» вартістю 495 грн., (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4654-17 від 28.09.2017року), чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились в квартирі АДРЕСА_5 , які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , але не маючи фізичної можливості винести все за один раз. У грудні 2015 року з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 прийшов до гаража № НОМЕР_1 розташований у гаражному кооперативі «Хімік» на вул. Героїв України (колишня вул. Садовниченко) м. Павлограда Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є таємними, шляхом вільного доступу, ключами які він приніс собою, відкрив ворота гаража, звідки таємно, із корисливих спонукань, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: з автомобіля марки «3A3-3968» двигун «МЕМ 33968» № НОМЕР_2 , вартістю 422.1,58 гривень ( згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №118/17 від 18.09.2017 року), чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в матеріалах кримінального провадження, він повністю згоден, відмовляється від надання пояснень, та на запитання суду пояснив, що розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілої, моральну шкоду згоден виплатити у сумі 1000 грн., матеріальну шкоду відшкодував у сумі 5000 грн., та бере на себе зобов`язання відшкодувати матеріальну шкоду в повному обсязі. Також просить суд застосувати до нього п. «г» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що підтримує ті обставини, які зазначені в обвинувальному акті. Дійсно на сьогодні обвинуваченим їй відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 5000 грн., та залишок остається 14667 грн., які просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь. Крім того, просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в сумі 20000 грн., яка полягає в тім, що обвинуваченим були викрадені золоті прикраси, які були їй подаровані від близьких для неї людей, що призвело до психологічного дискомфорту. Просить суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що обвинувачений винен у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, не працює, є сиротою та інвалідом III групи, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні 2 малолітніх дітей: сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній щиро розкаявся в скоєнні злочинів, активно сприяв розслідуванню злочину, скоїв кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії середньої тяжкості, частково відшкодував шкоду, та вибачився перед потерпілою.

В сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016р. №1810-VІІІ, підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі зокрема особи, визнані винними у вчиненні злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 14.03.2012 року, номер справи 604365 ОСОБА_3 визнано інвалідом з дитинства та дитиною-інвалідом безстроково.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди слід задовольнити у розмірі 14 667 грн., так як майнову шкоду у сумі 5 000 грн. відшкодовано, згідно з розписками, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, інша сума майнової шкоди, яка не відшкодована підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи № 4654-17 від 28.09.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичнійабо юридичній особінеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`їчи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути моральну шкоду у сумі 3000 грн. яка полягає в тому, що викраденні речі були придбані потерпілою протягом усього життя, символізували певні дати чи події та були дорогими як спогади, в зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_5 відчуває неабиякий психологічний дискомфорт.

При визначені суми моральної шкоди суд також враховує те, що обвинувачений не працює, є інвалідом, має на утриманні двох малолітніх дітей

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 99 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п «г» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 )на користь ОСОБА_5 14 667 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн. майнової шкоди, та 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

В іншій частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 99 (девяносто девять) грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .