612/207/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уплатне Близнюківського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
в с т а н о в и в:
24 березня 2018 року близько 01:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, і знаходячись в приміщенні магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після словесної сварки з ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, наніс йому один удар кулаком в обличчя. Після цього виштовхав його на вулицю, де наніс йому ще декілька ударів кулаками в область голови, тулубу та лівого ока, чим спричинив згідно висновку експерта № 100 від 27.03.2018 тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій навколо очній області.
За ступенем тяжкості вищевказані ушкодження це легкі тілесні ушкодження, згідно пункту 2.3.1 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995р..
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, 24 березня 2018 року близько 01:00 годин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, і знаходячись в приміщенні магазину, що розташований за вищевказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки наніс йому один удар кулаком в обличчя. Після цього наніс йому ще декілька ударів кулаками в область голови, чим спричинив ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 99 від 27.03.2018, тілесні ушкодження у вигляді синця в правій навколо очній області з крововиливом у білону оболонку правого ока у зовнішнього кута, травматична рухливість 1-го зубу на верхній щелепі справа з боковим сколом емалі зубу, які утворилися від ударної дії тупих предметів.
За ступенем тяжкості вищевказані ушкодження це легкі тілесні ушкодження, згідно пункту 2.3.1 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995р..
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Прокурор та потерпілі не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, військовозобов`язаний, одружений, має на утриманні малолітню доньку.

Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 17.04.2018, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 є середньою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також висновок органу пробації.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_6 суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1