Дата документу 06.04.2018

Справа № 334/2040/18
Провадження № 1-кс/334/580/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на неправомірні дії слідчого Слідчого відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2018 року

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі її заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2018 року.

У судовому засіданні заявниця просить суд зобов`язати Слідчий відділ поліції ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2018 року

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на те, що 05.03.2018 року вона звернулася до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з повідомленням про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України, проте у порушення будь яких розумних строків такі відомості внесені не були та досудове слідство не розпочато.

У судовому засіданні ОСОБА_4 наполягала на задоволенні скарги, з підстав, викладених у неї.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та вказав, що заява ОСОБА_4 щодо нібито халатності державного виконавця ОСОБА_5 при виконанні нею виконавчих дій не відповідають дійсності, а тому не можуть бути прийняти судом до уваги. Так, зведене виконавче провадження, яке перебувало у провадженні державного виконавця ОСОБА_5 проведене у повному обсязі. У зв`язку з великою численністю боржників та поступовим надходженням грошових коштів з приводу реалізації майна боржника виникла черга боржників. Усі грошові надходження від реалізації майна відразу перераховувалися для погашення боргів. Все це відображається у письмових доказах, які долучені до матеріалів скарги. Крім того, прокурор доводив, що дії держ. виконавця знаходилися під контролем прокуратури, та ніяких порушень з боку державного виконавця не було виявлено. Доводи заявника щодо того, що ОСОБА_5 надавала можливість ОСОБА_6 продати чи провести реалізацію майна для уникнення відповідальності не відповідає дійсності та не підтверджено заявником.

Крім того, прокурор наполягав, що ОСОБА_4 мала можливість оскаржити дії державного виконавця, але вона не скористалася своїм правом.

Заслухавши думку скаржника, прокурора, оглянувши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Серед даного переліку є бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 4ст. 214 КПК України, слідчий прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 1.2 Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, який затверджений Наказом Генеральної прокуратури України за № 69 від 17 серпня 2012 року, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1ст. 2 КК Українипідставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В заяві та в скарзі ОСОБА_4 не містяться даних, які б вказували на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінальних правопорушень, свідчили про наявність в діях осіб ознак кримінальних правопорушень за вказаними статтями КК України.

Крім того, як з`ясовано в ході судового розгляду, в провадженні державного виконавця ОСОБА_5 перебувало зведене виконавче провадження щодо стягнення з КТ «ЗВВА» заборгованості по заробітної плати. Державним виконавцем проведені усі необхідні дії для погашення заборгованості. Усі грошові надходження від реалізації майна відразу перераховувалися для погашення боргів. Все це відображається у письмових доказах, які долучені до матеріалів скарги. Крім того, прокурор доводив, що дії держ. виконавця знаходилися під контролем прокуратури, та ніяких порушень з боку державного виконавця не було виявлено.

Аналізуючи зміст скарги та надані суду матеріали справи, слідчий суддя не вбачає підстав для внесення обставин, викладених у його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань, контроль за виконання ухвал передбачена КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на неправомірні дії слідчого Слідчого відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2018 року - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1