Номер провадження 1кс/712/5969/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси 08 листопада 2017 року
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 слідчого Слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 000260 від 03.11.2017, клопотання про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , про накладення арешту.

Слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000260 від 03.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 366 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 03.11.2017 року до Черкаської місцевої прокуратури з Управління захисту економіки в Черкаській області ДЗЕ Національної поліції України надійшли матеріали звернення громадянки ОСОБА_5 , з приводу того, що посадові особи ПАТ «Райфафайзен Банк Аваль», зловживаючи своїм службовим становищем шляхом підроблення кредитних договорів намагаються реалізувати нерухомість за заниженими цінами.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 уклала з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитні договори за № 010/02-2/734-06 від 30.10.2016 та № 010/02-2/935-06 від 15.12.2006 року.

30.10.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № 010/02-2/734-06з1 , згідно якого предметами іпотеки є об`єкти нерухомості, а саме:

Адміністративна будівля (літ.А-4) з прибудовою, загальною площею 1633,30 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Нежитлові будівлі, магазин літ.»А», загальною площею 389,40 кв.м., сарай літ.»Б», сарай літ. «Б», сарай літ.»В», огорожа літ.»1-2« , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,

Нежитлове приміщення магазину, загальною площею 58,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказана нерухомість є власністю ОСОБА_5 , що підтверджується Інформаційною довідкою (номер інформаційної довідки : 102801936) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. В серпні місяці 2015 року ПАТ «Райфафайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по вищевказаних договорах.

05.10.2015 в судовому засіданні ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» надали копії вказаних договорів в яких текст п.2 частини 1 кредитного договору № 010/02-2/734-06 від 30.10.2006 та відповідно текст п.2 частини 1 кредитного договору № 010/02-2/935-06 від 15.12.2006 року містив слова «в рамках Генеральної кредитної угоди № 010/02-2/734-06/г від 30.10.2006, проте в оригіналах договорів вказаних вище, які знаходяться у ОСОБА_5 дані слова відсутні.

Крім того, як вказує ОСОБА_5 у договорах, які надані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судовому засідання містяться не її підписи, а іншої особи.

На даний час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в межах примусового стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 через органи Державної виконавчої служби за допомогою ДП «Сетам» намагається реалізувати нерухомість.

В судовому засіданні прокурор та слідчий дане клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Обов`язковою вимогою при вирішенні питання про накладання арешту на майно є з`ясування питання існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинувачено, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного кодексу, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Жодних таких підстав з даного клопотання слідчий суддя не вбачає.
Натомість, як встановлено в судовому засіданні накладання арешту на майно необхідно з метою зупинення проведення реалізації даного майна в межах виконавчого провадження, тобто є питанням яке повинно вирішуватись згідно з цивільно-процесуальним Кодексом України та Законом України « Про виконавче провадження.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 55, 61, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчому СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області майору поліції ОСОБА_4 про накладання арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1