Пр. № 1-КП/643/528/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року м.Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, росіянина, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 333 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Громадянин України ОСОБА_5 у період часу з 2000 р. по 2017 р. працював на ДП ХКБД, на посаді від інженера конструктора до начальника відділу та спеціалізувався на розробках вузлів та деталей групи руху двигуна, які використовується на танках різних модифікацій.
Так, ОСОБА_5 у період своєї роботи на ДП ХКБД познайомився із ОСОБА_6 , який у період часу з 1976 р. по 2016 р. працював на тому ж підприємстві, на посаді головного конструктора.
Приблизно на початку березня 2017 р. (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена), вже на момент звільнення з ДП ХКБД, ОСОБА_5 під час особистої зустрічі, ОСОБА_6 у денний час, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у кафе «Фреш лайн», яке розташоване у Московському районі м. Харкова, за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний 5, запропонував прийняти участь у начитуванні лекцій китайським спеціалістам щодо розробки вузлів та деталей групи руху двигуна, які використовуються на танках різних модифікацій, а також у наданні послуг з консультацій працівникам Китайського інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь) щодо покращення конструкцій вузлів та деталей групи руху двигунів, які використовуються на танках різних модифікацій, за відповідну грошову винагороду, 14 000 китайських юаней за кожні два місяці роботи.
Перебуваючи у вказаному кафе, ОСОБА_5 прийняв пропозицію громадянина ОСОБА_6 і дав згоду на прибуття до КНР для здійснення вищезазначеної роботи.
Так, в квітні 2017 р. (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена) ОСОБА_5 , здійснив виїзд до КНР, де ознайомився із умовами праці та узгодив деталі свого контракту з представниками Китайського інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь). Згідно умов контракту він повинен був виїжджати до КНР на двохмісячний термін кожні три місяці.
Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, ОСОБА_5 в період часу з початку квітня 2017 по кінець червня 2017 року два рази здійсняв виїзди на територію КНР, де на території Китайського інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь) читав лекції китайським спеціалістам щодо розробки вузлів та деталей групи руху двигуна, які використовуються на танках різних модифікацій, а також надавав консультативні послуги працівникам Китайського інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь) щодо покращення конструкцій вузлів та деталей групи руху двигуна, які використовуються на танках різних модифікацій.
При цьому, відповідні спеціальні технічні знання, які мав ОСОБА_5 , дозволяли йому усвідомлювати, що вказані послуги, які він надавав представникам Китайського інституту двигунів (КНР, м. Тянцзинь), є послугами військового призначення.
Разом з тим, в силу того, що вказані вузли та деталі групи руху двигуна використовуються на різноманітних танках, можна зробити висновок, що вони являють собою вироби військового призначення, а надання послуг у сфері їх розробки, встановлення, надання консультацій з метою підвищення кваліфікації та навчання, згідно абз. 1, 4, 14, 16, 17, 18, 19 ст. 1, ст. 9 ЗУ «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підлягали державному експортному контролю, їх експорт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.333 КК України, тобто порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів (послуг військового призначення та технічної допомоги), що підлягають державному експортному контролю.
Під час досудового розслідування між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним 03.11.2017 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину і зобов*язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання - за ч.1 ст. 333 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого підозрюваний визнав себе винуватим - злочин, передбачений ч.1 ст. 333 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з*ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що підозрюваний під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Підозрюваний погоджується на призначення йому узгодженого покарання.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя

07.02.2018