Справа №150/703/17
Провадження по справі №1-кп/150/87/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суду Вінницької області у складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000118 від 26.10.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого

про кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України
ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2017 року біля 07 години 40 хвилин ОСОБА_4 , зайшовши в приміщення продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , помітив, що між ОСОБА_5 та його матір`ю ОСОБА_6 відбувається суперечка, в ході якої ОСОБА_5 схопив його матір за хустину. Бажаючи припинити конфлікт, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс один удар лівим коліном в ділянку паху останнього, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: забою тканин калитки справа з слабо вираженим синцем, які відповідно до висновку судово медичної експертизи №326 від 27.10.2017 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що 26.10.2017 року біля 07 години 40 хвилин, зайшовши в приміщення продуктового магазину, розташованого по вул. Миру в с. Гонтівка Чернівецького району Вінницької області, помітив, що між ОСОБА_5 та його матір`ю ОСОБА_6 відбувається суперечка, в ході якої ОСОБА_5 схопив його матір за хустину. Бажаючи припинити конфлікт, ОСОБА_4 вдарив коліном ОСОБА_5 в ділянку паху, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

В скоєному розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 26.10.2017 року біля 07 години 40 хвилин в приміщенні продуктового магазину, розташованого по вул. Миру в с. Гонтівка Чернівецького району Вінницької області, між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, в цей час до магазину зайшов її син ОСОБА_4 , який вдарив коліном ОСОБА_5 в ділянку паху. Зазначив, що у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями перебував на стаціонарному лікуванні у Чернівецькій лікарні планового лікування з 27.10.2017 року по 07.11.2017 року, тому ним були витрачені кошти в розмірі 1020 гривень 65 копійок на придбання необхідних ліків. Крім того, внаслідок вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, ОСОБА_5 зазнав моральних страждань, які полягають у приниженні честі та гідності, постійних переживаннях, стресовому стані, спричинення тілесних ушкоджень позначилось і на загальному стані здоров`я: загострилась гіпертонічна хвороба. Просить стягнути із ОСОБА_4 завдані кримінальним правопорушенням моральні збитки в розмірі 8000 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 1020 гривень 65 копійок. Вирішення питання щодо міри покарання відносить на розсуд суду.
Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов`язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України, та потерпілого.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вибачився перед потерпілим за вчинене протиправне діяння, відсутність у відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, з досудової доповіді, наданої Чернівецьким районним сектором з питань виконання пробації, вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, тому виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, наявність передбачених статтею 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання та відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винного, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов про відшкодування моральних та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, заявлений потерпілим ОСОБА_5 , підлягає поверненню з огляду на наступне.

Згідно ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 30.11.2017 року позовну заяву потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали, - для виправлення недоліків позовної заяви.
Потерпілим ОСОБА_5 на виконання вище зазначеної ухвали від 30.11.2017 року подано цивільний позов, в якому встановлено кількісну ознаку (грошовий еквівалент) моральної шкоди, заподіяної йому, в розмірі 80000 гривень, а також матеріального збитку в розмірі 1020 гривень 65 копійок.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, №2 роз`яснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
ОСОБА_5 на підтвердження своїх вимог щодо стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, надано виписку з медичної картки стаціонарного хворого та фіскальні чеки про придбання відповідних ліків від 27.10.2017 року за №, від 29.10.2017 року за №, від 30.10.2017 року за №.
Виписка з медичної картки стаціонарного хворого підтверджує те, що ОСОБА_5 з 27.10.2017 року по 07.11.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у Чернівецькій лікарні планового лікування.
Зміст фіскальних чеків свідчить про придбання ОСОБА_5 медикаментів на загальну суму 1020 гривень 65 копійок, які саме ліки та в якій кількості вони придбавались, однак, при цьому відсутнє відповідне призначення лікаря, відсутній список призначення ліків лікарем.

Докази, подані потерпілим ОСОБА_5 для підтвердження витрат на придбання ліків, не є в повній мірі достатніми для того, щоб стверджувати що саме ті ліки, які зазначені у чеках, застосовувались безпосередньо за призначенням лікаря.

Інша медична документація, на підставі якої можливо було б визначити, що витрати по придбанню ліків понесені потерпілим на його лікування саме за призначенням лікаря (згідно списку призначення) і відповідно зазначені витрати є виправданими, відсутня.

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 2 статті 121 ЦПК України встановлено, що в разі якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 та 120 цього Кодексу, позовна заява в такому випадку вважається неподаною та повертається позивачеві.

Суд у процесі розгляду кримінального провадження та дослідження наявних доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на те, що позивачем не виправлено недоліків цивільного позову, дійшов висновку про повернення ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування моральних та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити міру покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральних та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, поданий в межах даного кримінального провадження, - повернути позивачу з усіма доданими до нього документами.

Роз`яснити, що відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1