Справа № 554/5752/17
Провадження 1-кп/554/373/2017
Дата документу 03.11.2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтава у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави кримінальне провадження № 0000050 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лучки Решетилівського району Полтавської області, українця, гр. України, освіта середня - спеціальна, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого вантажником на фірмі «Діамант ЛТД», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в :

Військовозобов`язаний ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 №607 «Про часткову мобілізацію» у відповідності до мобілізаційного розпорядження Решетилівсько- Великобагачанського ОРВК Полтавської області від 08.08.2014 призваний на військову службу під час мобілізації у військовому званні «старший солдат» та з цього ж дня направлений для проходження навчальних (військових) зборів до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), в якій наказом №164 командира частини зарахований 09.08.2014 до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на посаду курсанта та поставлений на всі види забезпечення.
У період з 11 по 20 серпня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 пройшов «Спеціальну програму бойової підготовки» у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 за спеціальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про що йому видано відповідне свідоцтво та направлено останнього для подальшого проходження військової служби і виконання її обов`язків до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ).
25.08.2014 наказом №133 командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 старший солдат ОСОБА_4 призначений на посаду кулеметника вказаної військової частини та поставлений на всі види забезпечення частими. У зв`язку з цим, відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» останній являється військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.
Згідно із ч.ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до п. 252 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» у разі оголошення мобілізації військовозобов`язані, призвані на навчальні (військові) збори, продовжують перебувати на даних зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі повинні виконувати військовий обов`язок та проходити військову службу у відповідності до чинного законодавства України.
Відповідно до ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 у ході проходження військової служби за призовом під час мобілізації повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; сприяти своїм командирам (начальникам) і старшим за військовим званням у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегги військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак, у порушення вимог наведених вище нормативно-правових актів старший солдат ОСОБА_4 став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.
Старший солдат ОСОБА_4 звільнений у відпустку за сімейними обставинами строком на 10 діб у період з 1 по 10 листопада 2014 року із правом виїзду до місця свого проживання (с. Лучки, Рсшетилівський район, Полтавська область), по закінченню терміну якої останній зобов`язаний був з`явитися 11.11.2014 о 08.00 год. до місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого проходження військової служби та виконання її обов`язків.
Однак, 11.11.2014 о 08.00 год. старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, всупереч вимогам, ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону У країни «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), не з`явився вчасно без поважних причин з відпустки на службу, тобто до місця дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , яка мас чітко визначені межі, за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи до 08.07.2017 за місцем свого проживання у с. Лучки Решетилівського району Полтавської області, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів щодо повернення у зазначену військову частину за наявності реальної можливості здійснити такі дії.
Усвідомивши свої дії незаконними і протиправними, 08.07.2017 близько 10.00 год. старший солдат ОСОБА_4 з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону ( АДРЕСА_4 ) та визнав свою вину у скоєному злочині, щиро каючись.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним за ст. 407 ч.3 КК України, та підтвердив, що 11 листопада 2014 року він, за призовом під час мобілізації не з`явився вчасно з відпустки на службу до місця дислокаціх військової частини.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 407 ч.3 КК України, оскільки він своїми умисними діями допустив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, з відсутністю тривалістю понад один місяць.

Обговорюючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, визнання ним своєї вини та щире каяття, ненастання тяжких наслідків, але суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе тільки у місцях позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає за необхідне застосувати до нього акт амністії відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1