АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1522/17 Номер провадження 11-кп/786/694/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8

представника установи ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2017 року ,-

у с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні спільного подання адміністрації Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» та спостережної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання відносно ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні заяви місцевий суд послався на те , що засуджений ОСОБА_7 на даний час хоч і відбув необхідні 2/3 частини призначеного судом покарання , проте має три стягнення, а також зважаючи на висновки комісії установи, згідно яких засудженому відмовлено у застосуванні статті 101 КВК України та статті 81 КК України у зв`язку з недоведеністю останнім свого виправлення, засуджений не довів свого виправлення.

Не погоджуючись з таким рішення суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити спільне подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляцію обґрунтовує тим, що за час перебування у виправній колонії своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, має 5 подяк та 3 стягнення , останнє з яких майже два роки назад. За час перебування у виправній колонії постійно працевлаштований , має міцні соціальні зв`язки- дружину, дітей та онуків. Також вказує, що попередня судимість у нього була більше п`ятнадцяти років тому назад та за час перебування у виправній колонії повністю виправився та став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , засудженого в режимі відеоконференції, захисника та представника установи , які просили задовольнити апеляцію з наведених у ній підстав , прокурора , який заперечував з приводу задоволення апеляції , перевіривши матеріали особової справи засудженого , обговоривши доводи апеляції , провівши судові дебати , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків:

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції прийшов до висновку , що засуджений не довів своє виправлення.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так перевіряючи ухвалу суду першої інстанції колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 03 квітня 2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною 3 статті 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 7 (сім) років з конфіскацією всього особистого майна.

Як вбачається з матеріалів особової справи та довідки про наявність стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній має три стягнення, серед яких попередження, вісім діб ДІЗО та догана, які погашені у встановленому законом порядку, а також має п`ять заохочень у вигляді подяки.

Також, як було встановлено колегією суддів апеляційного суду , засудженому комісією установи від 04 травня 2016 року відмовлено в застосуванні статті 101 КВК України, а 21 серпня 2016 року відмовлено засудженому в застосуванні статті 82 КК України на підставі того, що засуджений не став на шлях виправлення.

Проте, вже через досить незначний проміжок часу адміністрація установи приходить до висновку , що засуджений довів своє виправлення.

Вказані обставини в своїй сукупності із даними про особу засудженого свідчать про нестабільність поведінки засудженого і відсутність підстав вважати , що засуджений довів своє виправлення.

Доводи, наведені в апеляції засудженого є непереконливими і спростовуються вищенаведеними обставинами.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку , що засуджений не відповідає критеріями , передбаченим положеннями ст.81 КК України і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення; а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2017 року про відмову в задоволенні подання адміністрації Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» та спостережної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання відносно ОСОБА_7 - без змін;

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4