Провадження № 1-кс/734/148/18 Справа № 734/4199/17
У х в а л а

іменем України

12 лютого 2018 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по кримінальному провадженню № 0000871 від 05.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду в рамках кримінального провадження № 0000871, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12. 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.12.2015, у невстановлений досудовим слідством час, в липні 2017 року, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з шафи, повторно, таємно викрав грошові кошти у сумі 500 грн., які належать ОСОБА_5 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 500 грн., та три платіжні банківські картки, з яких одна картка видана територіальним відділенням ПАТ КБ «Приват Банк» та дві картки з № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , видані територіальним відділенням А Альфа-Банк, на ім`я ОСОБА_5 , які матеріальної цінності не становлять.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим слідством час, в серпні 2017 року, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з шафи, таємно викрав три платіжні банківські картки, маючи умисел на викрадення в подальшому грошових коштів з банківських рахунків, з яких одна картка видана територіальним відділенням ПАТ КБ «Приват Банк» та дві картки з № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , видані територіальним відділенням А Альфа-Банк, на ім`я ОСОБА_5 , які згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 року № 414, ст. 200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.12.2015, у невстановлений досудовим слідством час, в двадцятих числах серпня 2017 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через незамкнену хвіртку зайшов до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , та з метою особистого збагачення, через незамкнені двері проник до веранди будинку, звідки повторно, таємно викрав велосипед марки «Мінськ» синього кольору вартістю 500 грн., який належить ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно,поєднаному з проникненням у житло, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.12.2015, у невстановлений досудовим слідством час, 20 серпня 2017 року, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з поверхні холодильника, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки Nokia модель Asha 202, вартістю 300 грн., з сім картою мобільного оператора «лайфселл», вартістю 20 грн., та грошовими коштами на рахунку у сумі 30 грн., що належать ОСОБА_7 , а всього викрав майна на загальну суму 350 грн., чим завдав останньому матеріальних шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Матеріали досудових розслідувань об`єднані в одне провадження під №0000871.

10.02.2018 року на підставі Ухвали слідчого судді № 734/4199/17 Козелецького районного суду у гр. ОСОБА_8 було вилучено шляхом тимчасового доступу до речей і документів мобільний телефон марки Nokia модель Asha 202, червоного кольору, який він придбав в кінці серпня 2017 року у с. Губичі, Ріпкінського району Чернігівської області,за адресою: АДРЕСА_4 .

У ході досудового розслідування встановлено, що мобільний телефон марки Nokia модель Asha 202було викрадено 20.08.2017 року у вечірній час за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 .

Вищевказаний мобільний телефон марки Nokia модель Asha 202 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Він має значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як несе на собі сліди злочину, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування встановлене цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення кримінального провадження: збереження речових доказів.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання і просила слідчого суддю його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

ОСОБА_7 до суду не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, на час розгляду клопотання надав суду заяву в якій просить клопотання розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя:-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по кримінальному провадженню № 0000871, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12. 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме мобільного телефону марки Nokia модель Asha 202виданого гр. ОСОБА_8 , який належить ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1