Справа № 752/8467/17
Провадження № 1-кс/752/65/18
У Х В А Л А
10.01.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000109,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 30.10.2017 р. про закриття кримінального провадження № №0000109, відповідно до якої просив оскаржувану постанову скасувати та повернути матеріали для проведення досудового розслідування.
В обґрунтування скарги заявник зазначає, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури м.Києва знаходилось кримінальне провадження № 0000109, внесене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 07.04.2014 р. за заявою ОСОБА_4 від 13.01.2014 р. стосовно співробітників управління ДСБЕЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України та відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369 КК України.
30.10.2017 р. слідчим в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 була винесена постанова про закриття кримінального провадження, яку заявник вважає незаконною.
Заявник зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не з`ясував всі фактичні обставини, що могли б суттєво вплинути на рішення у вказаном кримінальному провадженні, досудове розслідування проведено упереджено.
19.06.2017 р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м.Києва була скасована постанова слідчого прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 13.03.2017 р., відповідно до якої слідчий суддя зазначив про необхідність виконання попередніх ухвал слідчих суддів про скасування постанов про закриття кримінального провадження.
Однак, будь-яких дій слідчим вчинено не було, а лише 30.10.2017 р. винесена аналогічна за змістом постанова про закриття кримінального провадження.
В зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування і передбачністю винесеної постанови, заявник просить її скасувати, а справу повернути для проведення досудового розслідування.
В ході судового розгляду заявник та його представник підтримали подану скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на те, що слідчим не здійснено всіх необхідних слідчих дій, досудове розслідування проведено неповно, з ухилом на виправдовування дій працівників правоохоронного органу, не виконано всіх вказівок слідчих суддів у даному кримінальному провадженні, а лише винесена аналогічна попереднім постановам постанова про закриття кримінального провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на законність винесеної слідчим постанови.
Вислухавши заявника, його представника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури м.Києва перебували матеріали об`єдного досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000109, за фактом пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі та пропозіції підкупу, вчиненої службовою особою правоохоронних органів, за ознаками слкаду кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369, ч.2 ст.370 КК України.
30.10.2017 р. слідчим в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000109 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України за відсутності в діяннях працівників УДСБЕЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369, ч.2 ст.370 КК України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303, частини 1 статті 304 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно положень статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
В силу положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За правилами частини 3 статті, пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Постанова слідчого мотивована тим, що досудовим розслідуванням встаногвлено, що умови для отримання неправомірної вигоди створювали саме ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а не працівники УДСБЕЗ ГУ МВС України в Київській області.
Слідчий в оскаржуваній постанові посилається на те, що ним були виконані всі всказівки, викладені в ухвалі слідчого судді Печернського районного суду м.Києва від 26.01.2017 р. та поперденіх ухвалах про скасування постанов про закриття кримінального провадження, допитано потерпілого ОСОБА_4 , долучено копії документів, надана оцінка всім доказам, розглянуті клопотання потерпілого.
За результатами дослідження матеріалів кримінального провадження вважаю, що дані висновки були прийняті безпідставно, без всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що 26.01.2017 р. слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_12 була постановлена ухвала про скасування постанови старшого слідчого тертього слідчого відділу Су прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 26.08.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000109,від 26.08.2016 р. та зазначено, що слідчим під час закриття кримінальнго провадження не надано оцінки даним, викладеним в мотивувальній частині ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м.Києва від 03.06.2014 р., 15.08.2014 р., 14.11.2014 р., та 15.04.2015 р., та не взято до уваги вказівки, викладені в зазначених ухвалах. Також слідчий суддя звернув увагу слідчого на те, що на момент закриття кримінального провадження не були вирішені клопотання ОСОБА_4 .
В подальшому слідчим винесено дві постанови про відмоу у задоволенні клопотання ОСОБА_4 щодо отримання завірених копій окремих документів оперативно-розшукової справи № 12/30/13, а також завірених копій оперативно-розшукових справ, що велися ГУ МВС України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_11 та клопотання про проведення одночасного допиту між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .
Будь-яких інших слідчих дій не здійснено.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.12.2014 р. ст.слідчим прокуратури Київської області ОСОБА_13 , була винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 16.12.2014 р. про витребування з Головного управління МВС України в Київській області завіреної копії оперативно-розшукової справи № 12/30/13 та завірених копій оперативно-розшукових справ, що велися стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , яка в подальшому була скасована відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 19.12.2014 р., залишились не вирішеними всі клопотання потерпілого, натомість від 27.01.2015 р.
13.03.2017 р. слідчим в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка скасована відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , в зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування і невиконанням попередніх ухвал слідчих суддів у даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчий ОСОБА_6 після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 13.03.2017 р. жодних процесуальних дій не вчинив, а виніс 30.10.2017 р. аналогічну за змістом постанову про закриття кримінального провадження, без дослідження всіх фактичних обставин, про які зазначалось в ухвалі слідчого судді від 19.06.2017 р.
Прийняте рішення грунтується лише на показах ОСОБА_8 , оперуповноваженого УДСБЕЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_14 , оперуповноваженого УДСБЕЗ ГУ МВС України в Київській оласті ОСОБА_9 , які були допитані в якості свідків, допиті ОСОБА_4 , а також з посиланням на матеріали кримінального провадження № 0000334 від 26.09.2013 р., у якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України та надання оцінки діям ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000334.
Слідчим так і не були вчинені дії щодо витребування в Головному управлінні МВС України в Київській області завірених копій оперативно-розшукової справи № 12/30/13 та завірених копій оперативно-розшукових справ, що велися стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , не надана оцінка доводам заявника з огляду на наявну в матеріалах оперативно-розшукових справ інформацію.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000109 не були вжиті передбачені кримінальним процесуальним законом заходи для з`ясування всіх фактичних обставин у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000109, є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000109 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 10.10.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000109 скасувати

Кримінальне провадження повернути до першого слідчого відділу прокуратури м.Києва для продовження проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя