УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу (в частині продовження строку дії обов`язків) щодо підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0001349 від 07 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2017 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу (в частині продовження строку дії обов`язків) щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтовується тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України розслідується кримінальне провадження за № 0001349 від 07.07.2015 за підозрою ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинив на їх користь розтрату бюджетних коштів, які перебували у його віданні, в особливо великих розмірах.

Наприкінці жовтня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи в дружніх стосунках із ОСОБА_8 , домовився з ним про організацію закупівлі рюкзаків у підконтрольного ОСОБА_7 підприємства. При цьому ОСОБА_7 підшукав спільника, вступивши з ним у злочинну змову, а саме ОСОБА_9 , який мав організувати пошиття рюкзаків з мінімальними затратами.

При цьому, ОСОБА_9 , маючи можливість безперешкодно відвідувати Міністерство, восени 2014 року отримав від першого заступника Директора Департаменту матеріального забезпечення МВС України ОСОБА_10 для зразка рюкзак з числа раніше поставлених Міністерству.

Після цього ОСОБА_9 доручив своєму офіс-менеджеру ОСОБА_11 підшукати суб`єктів господарської діяльності в м. Харкові, які зможуть пошити рюкзаки за наданим зразком, достовірно знаючи, що МВС України рюкзаки будуть прийняті, незважаючи на кустарний спосіб їх виготовлення.

ОСОБА_11 за допомогою мережі Інтернет знайшла громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які погодились пошити такі рюкзаки. Отримавши від ОСОБА_11 вказану інформацію, через декілька днів ОСОБА_9 повернув отриманий рюкзак до МВС України.

В подальшому ОСОБА_7 03.12.2014 о 16.09 год. прибув до службового кабінету ОСОБА_8 , розташованого на четвертому поверсі адміністративної будівлі № 1 МВС України, за адресою: м. Київ, вул. Богомольця 10. Під час розмови ОСОБА_8 , з`ясувавши у ОСОБА_7 , що той зможе забезпечити пошиття до закінчення 2015 року лише 100 рюкзаків, пояснив, що таку кількість Міністерство придбає до завершення поточного року, а з початку наступного року він забезпечить закупівлю у ОСОБА_7 більшої партії рюкзаків.

Під час цієї розмови ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 та проінструктував його щодо досягнутої домовленості з ОСОБА_7 . При цьому наказав ОСОБА_10 дати вказівку працівникам територіальних підрозділів МВС України підготувати документи для обґрунтування потреби в рюкзаках для спецпідрозділів, що залучаються для виконання завдань в зоні проведення АТО та зв`язатись з ОСОБА_9 для організації придбання рюкзаків.

На виконання вказівок ОСОБА_8 ОСОБА_10 о 16.17 год. зателефонував ОСОБА_9 для обговорення питання поставки рюкзаків, а також дав завдання підлеглим працівникам Департаменту матеріального забезпечення МВС України зв`язатись з працівниками територіальних підрозділів МВС України та повідомити їм про те, що необхідно підготувати листи про потребу в рюкзаках.

Після досягнення домовленості з ОСОБА_8 того ж дня ОСОБА_7 зайшов до кабінету ОСОБА_10 та підтвердив йому зміст домовленостей. В подальшому ОСОБА_7 телефоном о 19.52 год. повідомив про досягнуті домовленості ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_8 , будучи Головою комітету конкурсних торгів (далі - Комітет), достовірно знав, що 13.10.2014 МВС України вже закуплено 6244 рюкзаки за ціною 1785 грн., та те, що на складі Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України (далі - ЦБРЗ) залишається значна їх частина (станом на березень 2015 року - 2218 рюкзаків, станом на 28.12.2015 - 1049 рюкзаків, закуплених у 2014 році).

Незважаючи на це, в порушення п. п. 2, 22, 37 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» ОСОБА_8 27.01.2015 погодив внесення змін до річного плану закупівель речового майна, чим забезпечив здійснення закупівлі рюкзаків за переговорною процедурою (2 лоти по 3000 шт., очікуваною вартістю 2024 грн. за одиницю з ПДВ).

30.01.2015 Комітетом, 8 з 10 присутніх на засіданні членів якого були працівниками підпорядкованих ОСОБА_8 підрозділів МВС України, прийнято рішення про включення до річного плану закупівель на 2015 рік закупівлі речового майна за переговорною процедурою, у тому числі придбання 6000 рюкзаків з очікуваною вартістю 12 145 140 грн.

02.02.2015 МВС України надіслано запрошення суб`єктам господарювання для участі в переговорній процедурі закупівлі, яке також було оприлюднено на сайті МВС України. При цьому до ТОВ «Дніпровенд», яке в подальшому визначено переможцем тендеру, таке запрошення не надсилалося. Вказане запрошення також містило перелік документів необхідний для участі у процедурі закупівлі та технічний опис предмета закупівлі.

З метою виготовлення цих документів від імені юридичної особи ОСОБА_9 через невстановлених осіб звернувся до ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , якими контролювалась група підприємств, що використовувались для переведення безготівкових коштів в готівку.

ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підібрано з цією метою ТОВ «Дніпровенд» та забезпечено виготовлення документів, необхідних для його участі у процедурі закупівлі, підробивши на них підпис формального директора ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_17 та поставивши печатку ТОВ «Дніпровенд».
В подальшому ОСОБА_18 в січні 2015 року передав вказаний пакет документів через кур`єра ОСОБА_19 в м. Харкові, після чого останній забезпечив їх передачу ОСОБА_9 .

09.02.2015 ОСОБА_9 прибув до МВС України, за адресою м. Київ вул. Інститутська, 29/3 та подав Комітету завідомо підроблені документи від ТОВ «Дніпровенд».

При цьому Комітетом, незважаючи на те, що ОСОБА_9 не було надано копії балансу та звіту про фінансові результати ТОВ «Дніпровенд», в порушення ст. 16 Закону України «Про здійснення державних закупівель» допущено ОСОБА_9 як представника ТОВ «Дніпровенд» до участі в переговорах.

Крім того, ОСОБА_9 на засідання Комітету був наданий зразок рюкзака для його перевірки на відповідність технічному опису.

Оцінка відповідності товару проведена начальником відділу розробки і удосконалення форми одягу науково-дослідної лабораторії спеціального транспорту та форменого одягу Державного науково-дослідного інституту МВС України (далі - ДНДІ МВС України) ОСОБА_20 безпосередньо під час засідання Комітету, в порушення оголошених умов закупівлі без направлення зразка до лабораторії ДНДІ МВС України, проведення дослідження якості та відповідності товару встановленому МВС України технічному опису, лише шляхом його візуального огляду.

За результатами огляду без зазначення причин рюкзаки учасників переговорів - компанії KROKO PROIZVODJA RAZVOJ d.o.o. та ТОВ «Ібіс» визнані такими, що не відповідають вимогам МВС України, про що ОСОБА_20 було складено довідку.

Натомість, нею визнаний таким, що відповідає Технічним вимогам (додаток №3 до листа МВС України від 02.02.2015 №3786/Чб), рюкзак ТОВ «Дніпровенд», який фактично таким вимогам не відповідав за загальними конструктивними особливостями, розмірними показниками, в тому числі ємністю (не більше 47 літрів замість 60), складом матеріалу, не мав жорстокої пакетної спинки, тощо.

Під час проведення переговорної процедури закупівлі ОСОБА_9 власноручно зазначив на формі пропозиції ТОВ «Дніпровенд» зміни до неї, а саме, що ТОВ «Дніпровенд» зможе поставити 3000 рюкзаків до 01.04.2015 та засвідчив це підписом.

За результатами засідання Комітету начальником відділу забезпечення речовим майном ДМЗ МВС України ОСОБА_21 підготовлено доповідну записку про результати аналізу пропозицій учасників переговорних процедур щодо закупівлі речового майна №15/1/4-без номеру від 14.02.2015, відповідно до якої запропоновано запросити на засідання Комітету для подальших переговорів 16.02.2015 ТОВ «Дніпровенд» та ТОВ «ВО «Таллегпром», які підтвердили можливість поставити рюкзаки в більших обсягах та (або) за більш низькою ціною.

У зв`язку з тим, що 16.02.2015 ОСОБА_9 не зміг прибути до м. Києва для участі в переговорній процедурі, він звернувся з проханням узяти участь у переговорній процедурі в якості представника ТОВ «Дніпровенд» до ОСОБА_22 та забезпечив його відповідними документами, які також були надані ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Одночасно ОСОБА_9 було проінформовано ОСОБА_22 про дії, які необхідно вчинити під час засідання та визначену ціну за одиницю товару. Під час переговорної процедури закупівлі ОСОБА_22 запропонував ціну 2899 грн. за одиницю товару зі строком поставки до 01.04.2015, що засвідчив своїм підписом у додатку 2в до Протоколу засідання Комітету № 7.

За результатами переговорів Комітетом акцептовано пропозиції ТОВ «Дніпровенд» по лотах, 1, 2, 3 про закупівлю 5000 рюкзаків до 01.04.2015 за ціною 2899 грн. за одиницю товару. За лотом № 4 акцептовано пропозицію ФОП ОСОБА_23 щодо поставки 1000 рюкзаків за ціною 2100 грн. за одиницю.

В подальшому ОСОБА_21 та його підлеглим ОСОБА_24 підготовлено договір про закупівлю рюкзаків, який після необхідних візувань було передано на підпис ОСОБА_8 .

Після підписання ОСОБА_8 договору про закупівлю рюкзаків з ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_21 телефоном повідомив про це ОСОБА_9 . В свою чергу ОСОБА_9 прибув до МВС України за адресою м. Київ, вул. Інститутська, 29/3, кабінет № 61 та надав ОСОБА_21 і ОСОБА_24 завідомо підроблену довіреність від імені директора ТОВ «Дніпровенд» на представництво інтересів цього товариства та отримав від ОСОБА_24 чотири екземпляри договору та специфікацію до нього про закупівлю в ТОВ «Дніпровенд» 5000 рюкзаків (лот № № 1-3) на суму 14 495 000 гривень.

Отримані документи ОСОБА_9 передав ОСОБА_15 та ОСОБА_16 для організації підробки підписів формального директора ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_17 та нанесення відбитку печатки підприємства, що і було зроблено, а документи повернуто ОСОБА_9 .

В свою чергу ОСОБА_9 передав ці документи в МВС України, де їх було зареєстровано в Журналі обліку реєстрації документів щодо договірно-правового забезпечення діяльності органів внутрішніх справ за номером № 35ю.

Після цього ОСОБА_9 дав вказівку своєму офіс-менеджеру ОСОБА_11 зв`язатись з раніше підібраними нею особами та замовити пошиття рюкзаків.

У подальшому ОСОБА_9 самостійно обговорював зі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 деталі пошиття рюкзаків та розрахунків за них, а ОСОБА_11 контролювала строки пошиття, доставку рюкзаків до офісу ОСОБА_9 , здійснювала розрахунки готівковими коштами, які він їй передавав. З квітня 2015 року ОСОБА_11 припинила співпрацю з ОСОБА_9 , тому аналогічні функції було покладено на ОСОБА_25 .

З метою мінімізації витрат на пошиття рюкзаків ОСОБА_13 залучив до роботи ОСОБА_26 , який замовив пошиття 420 рюкзаків на підприємствах установ виконання покарань за ціною 66/135 грн. за одиницю.

Остання партія рюкзаків була пошита в травні 2015 року. Всі рюкзаки були доставлені до офісного приміщення ОСОБА_9 за адресою м. Харків, пров. Соляниківський, 14.

При цьому, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_16 забезпечили виготовлення документів, необхідних ОСОБА_9 для створення видимості законності поставки товару, підробивши на них підпис формального директора ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_17 та поставивши печатку ТОВ «Дніпровенд»;
У подальшому вказані підроблені документи передано ОСОБА_11 та ОСОБА_27 , які безпосередньо займались відвантаженням рюкзаків.

В свою чергу ОСОБА_11 , а в подальшому ОСОБА_25 через мережу Інтернет підшукали водіїв та організували доставку рюкзаків до ЦБРЗ.

Після виготовлення 5000 рюкзаків їх було поставлено ОСОБА_28 та іншими невстановленими досудовим слідством особами до ЦБРЗ за адресою м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28.

Відповідно до даних з ЦБРЗ товар був поставлений партіями 13.03.2015 (498 рюкзаків), 20.03.2015 (800 рюкзаків), 01.04.2015 (3002 та 700 рюкзаків).

Проте, фактично ОСОБА_9 не зміг у встановлений договором № 35ю строк, а саме до 01.04.2015, поставити необхідну кількість рюкзаків до ЦБРЗ, оскільки їх остання партія виготовлена та доставлена до нього в офіс за адресою: м. Харків, провулок Соляниківський, 14 лише в травні 2015 року.

Знаючи про це, заступник начальник ЦБРЗ ОСОБА_29 дала вказівку завідуючій сховищем речового майна ЦБРЗ ОСОБА_30 підписати Акт № 4 від 30.03.2015 про огляд і приймання 3002 рюкзаків та без перевірки їх якості сама його затвердила. Вказаний акт також було підписано ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 .

Фактично недопоставлена партія рюкзаків (близько 1500 шт.) доставлена до ЦБРЗ 12.05.2015 ОСОБА_28 на автомобілі марки Mercedes Sprinter, про що він телефоном повідомив ОСОБА_27 .

Після набуття вказаними обставинами розголосу в січні 2016 року ОСОБА_29 дала вказівку черговим по КПП № 1 ЦБРЗ та завідуючій сховищем ЦБРЗ ОСОБА_37 переписати перепустки реєстрації транспортних засобів, що заїжджали на територію ЦБРЗ, таким чином, щоб вони відповідали актам про приймання рюкзаків від ТОВ «Дніпровенд».

У такий спосіб ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 забезпечено проведення закупівлі 5000 рюкзаків у ТОВ «Дніпровенд».

Разом з тим, поставлені рюкзаки, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 2-12-16 від 19.12.2016, містять дефекти, а саме: неправильний розкрій деталей виробу, неякісне сполучення деталей та виконання швів, непідібрані за товщиною та кольором нитки, неякісне асиметричне виконання з`єднань, відмінності у фурнітурі та комплектуючих для виконання єдиного дизайнерського рішення. Таким чином рюкзаки були пошиті в умовах кустарного виробництва та в більшості параметрів не відповідали вимогам до предмета закупівлі, а саме: за об`ємом (37,1 л -43,9л, але не більше 47л), за показниками зовнішнього виду та складових елементів (відсутні 2 бокові кишені) за видом тканини (не нейлон 100 DEN), із якої виготовлено рюкзаки, за комплектністю та складовими аксесуарів і їх місцю розташуванню (застібок, пряжок, фіксаторів, ручок, тощо). Крім того рюкзаки різняться між собою та мають значну кількість виробничих дефектів, тобто є іншим різновидом в асортименті рюкзаків, представлених на ринку.

Відповідно до висновку експерта № 2/12-16 від 19.12.2016 ринкова вартість одного рюкзака складала 555 грн. без ПДВ.

Тобто фактична ринкова вартість поставленого товару складала 2 775 000 грн. В той же час різниця між ринковою ціною та ціною закупівлі вказаного товару склала 11 720 000 грн.

Для забезпечення обготівкування коштів, які будуть отримані ТОВ «Дніпровенд» за пошиття рюкзаків, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 організовано відкриття рахунків в ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «КБ "Преміум".

23.03.2015 та 26.03.2015 особисто ОСОБА_8 підписано платіжні доручення № 1203 та № 1288, відповідно до яких МВС України на рахунок ТОВ «Дніпровенд» в ПАТ «Укрсоцбанк» перераховано 1 443 702 грн. та 2 319 200 грн. відповідно.

В подальшому, 13.05.2015 наступного дня після фактичного доставлення на ЦБРЗ своєчасно непоставленої частини партії рюкзаків - ОСОБА_8 підписано платіжні доручення № 2010 та № 2011 про перерахування на рахунок ТОВ «Дніпровенд» в ПАТ «КБ «Преміум» 8 702 798 грн. та 2 029 300 грн., а всього перерахував з рахунку МВС України на рахунки ТОВ «Дніпровенд» 14 495 000 грн.

Наступного дня після підписання останнього платіжного доручення, в день фактичного проведення платежу на рахунок ТОВ «Дніпровенд» - 14.05.2015 ОСОБА_8 був звільнений з МВС України.

Після одержання вказаних грошових коштів ОСОБА_16 та ОСОБА_15 24.03.2015, 30.03.2015 а також в період часу з 14.05.2015 по 21.05.2015 забезпечили їх перерахування на рахунки підконтрольних їм ТОВ «Мегом», ТОВ «Імперія-Стіл», ТОВ «Йоам-Харків», ТОВ «Компанія «АНП», ТОВ «А-Сервіс XXI», ТОВ «НВП «Статус», ТОВ «Мобего», ТОВ «МВП Плюс» та інших юридичних осіб з подальшим зняттям готівкою ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та іншими особами.

Крім того, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 забезпечили передачу отриманих в такий спосіб готівкових коштів ОСОБА_19 з метою подальшої передачі ОСОБА_9 .

Згідно з висновками судово-економічних експертиз № 1-20/12-2016-се- від 20.12.2016 та № 300/01-125 від 27.06.2017 підписання договору з ТОВ «Дніпровенд» завдало збитків Державному бюджету України на суму 14 495 00 грн.

Таким чином ОСОБА_8 , будучи службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинив на їх користь розтрату бюджетних коштів на загальну суму 14 495 000 грн., що на момент вчинення злочину в шістсот і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_7 затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжній захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на нього наступні обов`язки:

-прибувати за кожним викликом детектива, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Визначено датою закінчення ухвали 31 грудня 2017 року.
14 грудня 2017 року постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців до 30 квітня 2018 року

Прокурор просить продовжити на 2 місяці строк дії запобіжного заходу (в частині продовження строку дії обов`язків), покладених на ОСОБА_7 при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор САП Генеральної прокуратури України підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що підозра, на його думку, є обґрунтованою, що було встановлено ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу. Ризики продовжують існувати, хоч підозрюваний і виконує всі процесуальні обов`язки, покладені на нього. Досудове розслідування ще не завершене та існує вірогідність, зокрема, можливого впливу підозрюваного на свідків та інших учасників досудового розслідування.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували. Пояснили суду, що підозрюваний виконує всі покладені на нього при обранні запобіжного заходу процесуальні обов`язки. З дня обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 допитали всього один раз і більше жодних слідчих дій не проводили. Підстави для продовження дії обов`язків щодо підозрюваного ОСОБА_7 відсутні. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року. Зазначеною ухвалою встановлено, що прокурором були доведені тільки обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не було доведено обставин, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя не мав права застосовувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 навіть найменш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Ухвала слідчого судді стороною захисту в апеляційному порядку не оскаржувалась, тому у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні підстави для скасування ухвали слідчого судді.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, вбачається наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжній захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України
Строк дії ухвали слідчого судді про виконання підозрюваним обов`язків закінчується 31 грудня 2017 року.

14 грудня 2017 року постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців до 30 квітня 2018 року

Згідно з ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що НАБ України здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких. У повідомленні про підозру викладені обставини на обґрунтування вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Докази, які були надані стороною обвинувачення та захисту, свідчать про те, що перевірка обставин та фактів з приводу яких ведеться розслідування, ще не завершена та всі обставини не встановлені.
Разом з тим, слідчим суддею також встановлено, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року залишено без змін ухвалу слідчого судді від 01 листопада 2017 року про обрання запобіжного щодо ОСОБА_7 .

Разом з тим, в цій ухвалі Апеляційного суду міста Києва встановлено, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право лише зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставин, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 тієї ж статті КПК України. Оскільки прокурором були доведені тільки обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не було доведено обставин, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя не мав права застосовувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 навіть найменш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В ухвалі також вказано, що незважаючи на наявність такого порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального законодавства України, колегія суддів за відсутності апеляційної скарги сторони захисту та за наявності лише апеляційної скарги сторони обвинувачення про погіршення становища підозрюваного не вправі усунути це порушення шляхом скасування ухвали слідчого судді та покладення на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою суду або іншого органу державної влади, так як таким рішенням будуть порушені загальні засади кримінального провадження, до яких в даному випадку відноситься змагальність сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 3 ст. 194 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Оскільки про обранні запобіжного заходу стороною обвинувачення не були доведені обставини, передбачені пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу (в частині продовження строку дії обов`язків) щодо підозрюваного приходить до висновку про можливість продовження строку дії обов`язків, покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на ОСОБА_7 лише в частині обов`язку прибувати за кожним викликом детектива, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
З огляду на наведене, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 199-202, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу (в частині продовження строку дії обов`язків) щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково

Продовжити до 22 лютого 2018 року строк дії обов`язків, покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-прибувати за кожним викликом детектива, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Визначити дату закінчення дії ухвали 22 лютого 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: