Справа № 495/5552/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4

про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №495/5552/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 495/5552/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України.

02.01.2018 року захисник обвинуваченого ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , звернувся з заявою про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 495/5552/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України.

Свою заяву про відвід захисник обвинуваченого ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , мотивує тим, що суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_5 не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу так, як 20 грудня 2017 року, у підготовчому судовому засіданні, при прийнятті процесуального рішення у формі ухвали за результатами розгляду заявленого захисником обвинуваченого ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , мотивованого клопотання в інтересах підзахисного ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам, передбаченим у п.5 ч.2 ст.291 КПК України, для усунення недоліків, суддя ОСОБА_5 виявив необ`єктивне, упереджене ставлення до його вирішення, та, ігноруючи наведенні ОСОБА_4 у клопотанні в його обґрунтування доводи і положення кримінального процесуального законодавства України, ухвалив рішення про відмову у його задоволенні.

Так, за твердженням заявника, при прийняті вказаного процесуального рішення, суддя (суд) проігнорував і не навів (приховав) у своєї ухвалі наведені ОСОБА_4 у своєму клопотанні доводи про те, що виклад в обвинувальному акті від 06.07.2016 року, складеному у вказаному кримінальному провадженні, фактичних обставин справи є тотожнім викладу фактичних обставин справи, який містився в попередньому обвинувальному акті від 19 травня 2016 року, який ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 від 08 червня 2016 року було повернуто прокурору для усунення недоліків, що вказані в мотивувальній частині ухвали, тобто й для викладу належним чином фактичних обставин кримінального правопорушення, чого зроблено не було.
Згідно мотивувальної частини зазначеної ухвали суду від 08.06.2016 року, яка навіть ніким з учасників кримінального провадження, які мають на це право, у тому числі потерпілим та прокурором, які заперечували проти задоволення заявленого ОСОБА_4 20.12.2017 року клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, не оскаржувалася: «Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 cт. 291 КПК України, зокрема, в обвинувальному акту не викладено належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення».
Таким чином, зазначені судом недоліки попереднього обвинувального акта від 19 травня 2016 року щодо обвинувачених не були усунені в повному обсязі, і вказана ухвала суду від 08.06.2016 року не була виконана в повному обсязі, тоді як, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному КПК України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України, а ч. З ст. 382 КК України навіть передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище. Висунення прокурором неконкретизованого обвинувачення перешкоджає чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у цієї справі і тому відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що може стати підставою для скасування вироку у справі.
Проігнорувавши очевидне порушення вимог КПК України з боку прокурора і невиконання ним в повному обсязі вищезгаданої ухвали суду від 08.06.2016 року всупереч вимогам ч.2 ст.21 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону відповідно до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України, суддя створив, таким чином, ще і передумови для скасування вироку у цьому кримінальному проваджені, навіть ще не розпочавши його судового розгляду.
До того ж, як стверджує заявник, не відповідає дійсності висновок суду про те, що «в формулюванні обвинувачення вказано мотиви та мета кримінального правопорушення», оскільки в формулюванні обвинувачення ОСОБА_3 не зазначено, з якою метою і з яких мотивів він «наніс декілька ударів рукою в область лівого ока ОСОБА_9 », тоді як мета та мотиви характеризують суб`єктивну сторону складу інкримінованого ОСОБА_3 злісного хуліганства і підлягають доказуванню у даній справі відповідно до вимог ст.91 КПК України.
За твердженням заявника, невмотивоване неврахування суддею (судом) при прийнятті процесуальних рішень у кримінальному провадженні доводів сторони захисту, навіть без їх аналізу і оцінки, та їх замовчування у своєму рішенні, а ухвала є однією з форм судового рішення, а також невідповідність висновків судді фактичним обставинам справи, тобто їх свідоме перекручування, свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді цього кримінального провадження і прийнятті у ньому процесуальних рішень.
Таким чином, заявник вважає, що зазначені обставини викликають в захисника обвинуваченого ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 , що відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України є обставиною, яка виключає його участь як судді в кримінальному провадженні та змушують виразити йому недовіру.
Оголосивши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , про відвід судді, суд дійшов до наступних висновків.

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 495/5552/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України.

За твердженням захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , суддя ОСОБА_5 , проігнорувавши очевидне порушення вимог КПК України з боку прокурора і невиконання ним в повному обсязі ухвали суду від 08.06.2016 року всупереч вимогам ч.2 ст.21 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону відповідно до приписів ч.1 ст.412 КПК України, суддя створив, таким чином передумови для скасування вироку у цьому кримінальному проваджені, навіть ще не розпочавши його судового розгляду, що викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості при розгляді цієї справи.
Відповідно до ч.2 ст.35 Кримінального процесуального кодексу України, матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації судді.

Відповідно до вимог ст.80 Кримінального процесуального кодексу України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно із ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.76 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Переліком статей 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України визначений вичерпний перелік обставин, при яких суддя не може брати участь у розгляді справи.

Відповідно до положень ст.83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст.ст. 75-76 КПК України, що виключають участь судді в судовому розгляді справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №495/5552/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82 Кримінального процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №495/5552/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України задовольнити.

Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №495/5552/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України.

Передати матеріали справи №495/5552/16-кза обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за ст.296 ч.2 КК України, до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду для подальшого розподілу у порядку встановленому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1