Справа № 495/5805/17
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

14.09.2017 м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області одноособово у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Білгород-Дністровського по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0001579 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 15.09.2017 року.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважав доцільним продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, оскільки він раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, крім того, в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за скоєння ряду тяжких злочинів.
Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення яке не є тяжким та прокурором не наведені ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 фактично не висловив свою думку стосовно заявленого клопотання прокурора ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України запобіжний захід застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, скоїв злочин який відноситься до категорії середньої тяжкості, може незаконно вливати на потеплілих та свідків, суд вважає, що запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, підлягає продовженню на 60 днів, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та на даний час не відпали ризики передбачені ст.177 КПК України
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на період не більше ніж на шістдесят днів до 12.11.2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1