У Х В А Л А
18.09.2017 Справа №607/11606/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 20 липня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23 грудня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано 3 роки 6 місяців позбавлення волі за вироком від 20 липня 2011 року, всього 4 роки позбавлення волі;

- 06 лютого 2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання, призначеного за цим вироком, вироком від 23 грудня 2011 року, остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- 18 липня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом від за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 72 КК України 18.07.2017 року повністю відбув покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
- за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0003058 від 16.09.2017р. звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому 16.09.2017р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке мотивуються наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2017 року близько 18:30 год. двоє невідомих осіб, перебуваючи у парку «Національного відродження», а саме зі сторони Злуки в м. Тернополі, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволоділи належним ОСОБА_7 золотим ланцюжком 585 проби, вагою близько 3-4 грама, плетіння «каприз», із підвіскою 585 проби, вагою 1-2 грами, на якій була зображена «Богородиця» та золотий перстень 585 проби, поверх якого був у вигляді ромба, даний перстень був з камінчиком вагою близько 6 грам, чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривень.

16 вересня 2017 року вищевказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, що зареєстровано під №0003058.

Під час здійснення слідчих та розшукових дій безпосередньо після вчинення злочину органом досудового розслідування було встановлено, що вказаного злочину причетний гр. ОСОБА_5 , а тому останнього в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано згідно протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину 16.09.2017р.

16 вересня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні зазначено і на що вказує прокурор в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.09.2017 року;

-- протоколом огляд місця події від 15.09.2017р.;

-- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2017 року;

-- рапортом працівника поліції ОСОБА_9 ;

-- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2017 року;

-- повідомлення про підозру від 16.09.2017р., в якій викладено наступні обставини вчинення злочину: 15 вересня 2017 року близько 18 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , який перебував разом із невстановленою особою на території парку Національного відродження по вул. 15 Квітня,1А, в м. Тернополі (неподалік АЗС «ОККО») виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чудового майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний намір, 15 вересня 2017 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи разом із невстановленою особою на території парку Національного відродження в м. Тернополі, попередньо досягли домовленості про вчинення грабежу, згідно якої невстановлена особа вчиняє активні дії, спрямовані на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень з метою її дезорієнтації та фізичного утримання, а ОСОБА_5 вчиняє активні дії, спрямовані на забезпечення швидкого викрадення майна потерпілої. Надалі, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і дій невстановленої особи, досягнувши згоди з останньою на вчинення злочину, розуміючи, що вона сприяє йому у вчиненні злочину шляхом нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, при цьому, розраховуючи на не встановлену особу підійшов з нею до ОСОБА_7 , яка проходила по алеї, розмовляючи при цьому по мобільному телефону. Після цього, невстановлена особа, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, зловив ОСОБА_7 рукою за шию та почав душити, унеможливлюючи її рухи, а ОСОБА_5 в цей час намагався з пальця правої руки ОСОБА_7 зняти золотий перстень. В подальшому ОСОБА_5 спільно із невстановленою слідством особою повалили потерпілу на землю та почали наносити удари ногами в голову з метою подолання її опору. Після цього ОСОБА_5 відкрито викрав із пальця правої руки ОСОБА_7 її золотий перстень, в той час, як невстановлена особа придушила коліном голову потерпілої. Надалі, ОСОБА_5 схопив рукою мобільний телефон марки «Нокіа С2», який потерпіла тримала в руці та спробував його вирвати, проте його вихопила невстановлена особа. В цей час ОСОБА_5 схопив рукою золотий ланцюжок з кулоном, який висів на ший потерпілої та зірвав його. Після чого невстановлена особа підібрала із землі золоту підвісу потерпілої, яка опинилася там після того, як золотий ланцюжок зірвав із ший потерпілої ОСОБА_5 . Скориставшись такими діями невстановленої особи потерпіла вихопила із його рук належний їй мобільний телефон марки «Нокіа С2». Зрозумівши, що дії ОСОБА_5 та невстановленої особи викриті ще й двома очевидцями, вони із викраденим майном з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 грн.

Слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки раніше судимий за аналогічні злочини, судимість за який не знята і не погашена в установленому законом порядку, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення. Зважаючи на санкцію статті з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховується від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, а також на іншу невстановленому слідству особу, пошуки якої ведуться, і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства, що як встановлено із показів самої потерпілої ОСОБА_7 , так із рапорту старшого інспектора чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 15.09.2017р., прокурор просить при вирішенні клопотання не визначати розмір застави.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, підозрюваного та захисника, які заперечили відносно клопотання та просять відмовити у його задоволенні, мотивуючи не обґрунтованою підозрою, оскільки підозра ґрунтується лише на одному доказі, а саме показаннях потерпілої, які не можна перевірити і на протоколі пред`явлення особи для впізнання, який складений та дана слідча дія проводилася із порушенням вимог КПК України без присутності захисника, недоведеністю наявності дійсних ризиків, для уникнення яких застосовується самий суворий запобіжний захід, а які формально вказані слідчим у клопотанні, або ж в разі доведеності клопотання, на думку слідчого судді, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, приходжу до висновку, що клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому в задоволенні клопотання підозрюваного і захисника, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше удимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого встановлює покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Даний злочин проти власності є тяжким та вчинений ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою із застосуванням насильства відносно потерпілої. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Попри це, за клопотанням прокурора для уникнення протиріч та спростування доводів підозрюваного та захисників, і підтвердження викладених у клопотанні обставин, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтвердила свої покази, надані під час її допиту та обставини вчинення відносно неї злочину, які відображенні у повідомленні про підозру від 16.09.2017р., зокрема щодо участі підозрюваного ОСОБА_5 .

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, не працюючий, на утриманні малолітніх дітей немає. Раніше неодноразово судимий за вчинення умисний корисливих тяжких злочинів проти власності. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2017 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання до 4 років позбавлення волі, і згідно ст. 72 КК України 18.07.2017 року ОСОБА_5 повністю відбув покарання та звільнений з-під варти в залі судового засідання.

Однак, не зважаючи на непогашену і не зняту в установленому законом порядку судимість, ОСОБА_5 на шлях виправлення та перевиховання не став і на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, що при обставинах скоєного злочину та його негативних наслідків для потерпілої свідчить про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інші кримінальне правопорушення або ж продовжувати злочин, у якому підозрюється.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 та його поведінки, обставин вчинення злочину, у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, про що клопоче підозрюваний та захисник, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні для зміни показів, або ж відмови у даванні показів, які на даний час органом досудового розслідування не допитувалися і про яких відомо ОСОБА_5 , зможе впливати на іншу невстановленому слідством особу, пошук якої ведеться, і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, приймаючи до уваги особу підозрюваного, обставини, за яких були вчинений злочин, які встановленні під час розгляду клопотання, керуючись наданим ч. 4 ст. 183 КПК України правом вважаю, що в даному випадку при доведеності прокурором обґрунтованості клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Також, відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Згідно п. 2 ч. 6 даної статті КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Зважаючи на наведене, вважаю за необхідне доручити Тернопільській місцевій прокуратури провести перевірку наданим в судовому засіданні захисником ОСОБА_6 фактів з приводу порушень, на його думку, положень КПК України під час проведення слідчої дії, а саме пред`явлення особи для впізнання без залучення захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, 206, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою відмовити.

Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави у кримінальному провадженні.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 13 листопада 2017 року.
Доручити Тернопільській місцевій прокуратури провести перевірку наданим в судовому засіданні захисником ОСОБА_6 фактів з приводу порушень, на його думку, положень КПК України під час проведення слідчої дії, а саме пред`явлення особи для впізнання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1