Дата документу Справа № 326/2084/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1548/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №326/2084/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.382 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.382 КК, повернутий прокурору через невідповідність даного акту вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає усім вимогам ст.291 КПК, а підстави, на які послався суд, не перешкоджають призначенню судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; обвинуваченого і його захисника, які повністю заперечили проти доводів і вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, районний суд виходив з того, що:

- обвинувальний акт належним чином не засвідчений, оскільки на ньому не проставлена гербова печатка;

- обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення, воно є неконкретним та незрозумілим;

- реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про прийняті рішення про подальше продовження строку досудового розслідування, а тому слідчі дії проведено, обвинувальний акт складено і направлено до суду поза межами строків досудового розслідування.

Проте з такими запереченнями погодитись не можна з огляду на таке.

У ч.3 ст.291 КПК містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст.291 КПК не зазначено. Правова позиція суду щодо необхідності посвідчення обвинувального акта гербовою печаткою базується на необхідності додержання вимог щодо реквізитів офіційного документу. Також додатково зазначається посилання на підзаконний нормативно-правовий акт, який визначає правила діловодства та документообігу. Проте такий підхід суперечить ст.1 КПК, відповідно до якої порядок кримінального провадження на території України визначається лише Конституцією України, міжнародними договорами, цього Кодексу та інших законів України. Таким чином, посилання на будь-які підзаконні нормативно-правові акти або акти організаційно-розпорядчого характеру є незаконним.

Не можна погодитись із висновком районного суду про те, що обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення і воно нібито є неконкретним та незрозумілим.

Вивченням змісту обвинувального акту встановлено, що він відповідає вимогам ст.291 КПК. В ньому зазначено всі передбачені ст.91 КПК обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Сторона захисту наполягала на тому, що прокурором не усунуто недоліків обвинувального акту, про які йшлося в ухвалах апеляційного і районного судів, якими відповідно поверталась справа на новий судовий розгляд після скасування попереднього вироку і вперше повертався обвинувальний акт прокурору. Захист зазначав, що жодних змін новий обвинувальний акт у собі не містить, обвинуваченням, крім того, не визначено розмір шкоди у справі.

Проте судова колегія критично ставиться до таких заперечень, оскільки повернутий судом обвинувальний акт містить істотні доповнення, якими було усунуто недоліки, про які йшлося раніше в вищезазначених судових рішеннях. Склад злочину, передбачений ст.382 КК, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , є формальним, а отже встановлення розміру шкоди не передбачає.

Щодо застережень суду про недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, який, на переконання суду і сторони захисту, не містить відомостей про прийняті рішення про подальше продовження строку досудового розслідування, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст.291 КПК, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Отже, за наведених обставин, оскаржуване судове рішення не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з призначенням розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4