Номер провадження: 11-кп/785/255/18
Номер справи місцевого суду: 494/373/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах захисту засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07.12.2017 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та останнього направлено для відбування покарання, призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року,-

встановив
Вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 07.12.2017 року, за результатами розгляду клопотання інспекції Березівського районного сектору пробації Південного МУ ПВКП та пробації Міністерства юстиції України, було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та останнього направлено для відбування покарання, призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Приймаючи рішення про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбуття призначеного покарання, суддя місцевого суду послався на те, що будучи ознайомленим з покладеними на нього вироком районного суду обов`язками, визначеними ст.76 КК України,останній не зважаючи на застосовані до нього застереження, не виконував ці обов`язки, а саме: не з`являвся за викликами до Березівського районного сектору пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для реєстрації, не повідомляв представника пробації про причини неявок; під час випробуваного періоду був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП.
Також, мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що ухвалою від 05.04.2017 року уже надавав засудженому можливість стати на шлях виправлення, відмовивши у задоволенні клопотання представника сектору пробації, проте засуджений для себе висновків не зробив.
Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, на вищевказану ухвалу адвокат ОСОБА_8 , що діє в інтересах захисту засудженого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказав на свою незгоду з прийнятим районним судом рішенням, посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Захисник вказує, що при винесенні рішення, судом не було застосовано пункт «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого, як до особи, яка вчинила злочин до набрання чинності акту про амністію, скоєний злочин не є тяжким або особливо тяжким, оскільки засуджений має дитину, якій не виповнилося 18 років, батьківських прав не позбавлений.

Крім того вказує, що ані прокурор, ані інспектор районного відділу пробації до суду відповідного клопотання про застосування амністії не подавали, засудженому як до початку судового засідання, так і під час судового розгляду клопотання, не були роз`яснено його право ініціювати перед судом застосування до нього амністії, не було надано захисника, що унеможливило ініціювання перед судом застосування до нього акту амністії та надати суду відповідні докази про необхідність застосування вказаного закону.

Захисник просить скасувати ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07.12.2017 року та винести нову ухвалу, якою засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання, за пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», а клопотання інспектора Березівського районного сектору пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року - залишити без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу засудженого та просили її задовольнити; прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги в частині застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»; вивчивши та дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав :

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України,суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи ухвалу суду на відповідність її вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку, що під час розгляду подання органу з питань пробації, районний суд не дотримався вимог кримінального процесуального закону та помилково і передчасно прийняв рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для подальшого відбування покарання.

Як вбачається з журналу судового засідання районного суду, в судовому засіданні 07.12.2017 року, на стадії розгляду клопотань та до початку розгляду подання, ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування відносно нього акту амністії та надав районному суду копію свідоцтва про народження його дитини.

Згідно до ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого під час відбування покарання. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Наведені вище положення закону, вказували на те, що у разі заявлення засудженим клопотання про звільнення його від призначеного покарання, районний суд повинен був розглянути клопотання та прийняти відповідне судове рішення і лише у разі відмови у задоволенні клопотання по суті, мав право розглянути подання про скасування звільнення засудженого від покарання.

Разом з тим, районний суд не дотримався вимог кримінального закону, не зазначив в ухвалі даних щодо заявленого засудженим ОСОБА_7 клопотання та як свідчать матеріали справи і оскаржувана ухвала, зазначене клопотання по суті взагалі не розглянув.

При цьому районний суд, не вирішивши питання про можливість звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі акта амністії, передчасно розпочав розгляд подання інспекції з питань пробації та прийняв оскаржуване рішення, яким скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направив останнього для відбування покарання, призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року.
За наведених вище обставин, ухвалу районного суду не можна вважати законною та обґрунтованою,оскільки районний суд під час розгляду справи та прийнятті рішення, припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що у відповідності до положень ст.409, 412, 413 КПК України є підставами для скасування ухвали та згідно до положень ст.407 КПК України вказують на необхідність ухвалення апеляційним судом нової ухвали.

Разом з цим, підстави для застосування до засудженого ОСОБА_7 дії Закону України «Про амністію у 2016 році» малися.
Так ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що необхідно « Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили;
в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів або неповнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Засудженого ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів.
Апеляційному суду надані документи, згідно яких засуджений ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.
До апеляційної скарги захисника додано заяву засудженого ОСОБА_7 в якій він дає згоду на застосування відносно нього дії Закону України «Про амністію у 2016 році» і вказує на те, що всі наслідки такого застосування для нього зрозумілі. Прохання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» було підтримано самим засудженим в судовому засіданні апеляційного суду.
На підставі цього апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_7 підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» і його необхідно звільнити від відбування покарання, яке призначено районним судом.
Що стосується клопотання інспекції Березівського районного сектору пробації Південного МУ ПВКП та пробації Міністерства юстиції України, то з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року покарання, яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, апеляційний суд вважає за необхідним відмовити у його задоволенні.
Водночас, апеляційний суд вважає безпідставними твердження захисника про допущені під час судового розгляду порушення в частині порушення права засудженого на захист, оскільки жодних клопотань засудженого про призначення йому захисника він не заявляв, а інших обставин, які вказували на необхідність обов`язкової участі захисника матеріали справи не містять.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала районного суду скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання районного сектору пробації, задоволення зави засудженого та звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання.
З урахуванням прийнятого апеляційним судом рішення, засуджений підлягає негайному звільненню з під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419, 424, 532 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07.12.2017 року - задовольнити частково.
Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07.12.2017 року, якою ОСОБА_7 , направлено для відбування призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року покарання - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання інспекції Березівського районного сектору пробації Південного МУ ПВКП та пробації Міністерства юстиції України - відмовити.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року у вигляді 2 / двох / років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Засудженого ОСОБА_7 звільнити з під варти в залі суду - негайно.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців с моменту її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_10 .