Єдиний унікальний номер 205/2688/17
№ 205/2688/17-к
№ 1-кс/205/601/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 31.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.09.2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 31.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилався на те, що 30 липня 2015 року до прокуратури Ленінського району міста Дніпропетровська надійшла інформація з КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про те, що на обслуговуванні вказаного КП знаходиться будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 . За даними КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » квартира АДРЕСА_2 вказаного будинку є не приватизованою, а квартиронаймач помер у грудні 2012 року. Однак, 23.06.2015 року до КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » звернулися особи, які повідомили, що є новими власниками квартири, при цьому надали договір дарування на вказану квартиру, що не є чинним для державної не приватизованої квартири. 31.07.2015 року прокуратурою Ленінського району м. Дніпропетровська за фактом використання підроблених документів внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Встановлено, що 05.12.2012 року до чергової частини Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , раптово померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даним фактом 06.12.2012 року СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000278, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 791/Л, ОСОБА_4 , хворіла на гостру недостатність кровообігу, мала атеросклеротичну серцево-судинну хворобу, що і стало її причиною смерті. Згідно інформації КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , зареєстрована у квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_3 з 1982 року, що підтверджується копією ордера № 867. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.05.1996 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Так, 03.06.2015 року ОСОБА_6 , з метою продажу вищевказаної квартири за посвідченням приватного нотаріуса ОСОБА_7 надав довіреність на укладення договору купівлі-продажу від його імені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 16.06.2015 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклав договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з ОСОБА_8 , яка на підставі вищевказаної довіреності діє від імені та в інтересах ОСОБА_6 . Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10 20.06.2015 року за посвідченням приватного нотаріуса ОСОБА_11 між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 укладено договір дарування, на підставі якого ОСОБА_12 безоплатно отримала у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_7 свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_6 не надавалось. Крім того, відповідно до переліку розпоряджень, які прийнято виконкомом за 1996 рік, розпорядження № 11/184-96 не значиться, а отже свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.05.1996 року видане ОСОБА_6 не є дійсним. Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 показав, що свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.05.1996 року він не отримував, довіреність посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_13 на укладення договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , а також копії свого паспорту не надавав. Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що на копіях його паспорту, які містяться в нотаріальній справі не його фотографія. На теперішній час, з використанням підроблених документів вищевказана квартира незаконно відчужена та вибула з державної власності. Крім того, існують достатні підстави вважати, що нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в подальшому може виступити предметом іпотеки, здано в оренду або пошкоджено, тощо. З огляду на викладене, стосовно квартири АДРЕСА_4 , існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину, та може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене, відчужене.
У своєму клопотанні слідчий просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_4 .

Згідно із ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, згідно якої завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим та прокурором не доведено об`єктивними, належними та допустити доказами, що квартиру АДРЕСА_4 , може бути приховано, пошкоджено, знищено або відчужено тощо.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що майно, а саме: квартира, розташована за адресою АДРЕСА_3 , на яку слідчий просить накласти арешт, не належить колу осіб, вказаних в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: підозрюваному, обвинуваченому або особам, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання не може бути задоволено в зв`язку з відсутністю необхідних підстав для його задоволення, а також враховуючи те, що задоволення зазначеного клопотання може сприяти безпідставному порушенню законних прав та інтересів громадян України та інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 31.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її оголошення, а в разі, якщо ухвалу постановлено без виклику особи, що її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1