Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/2027/2017 Справа №641/5710/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на те, що 27 серпня 2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_6 знаходився біля озера «Основ`янське», яке розташоване неподалік від залізничної станції «Основа», на автомобілі «ДеоЛанос», д.н. НОМЕР_1 , з потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишила свій мобільний телефон в транспортному засобі та самостійно вийшла з автомобіля для справлення природної потреби. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме - мобільного телефону «Lenovo S1La40», скориставшись відсутністю потерпілої, привів в дію двигун автомобіля та спробував зникнути з місця події з викраденим майном. У цей момент дії ОСОБА_6 були помічені потерпілою, яка почала бігти за автомобілем. Побачивши в дзеркало заднього виду потерпілу ОСОБА_9 , яка намагалась його наздогнати, зупинив автомобіль та умисно, з метою заволодіння її майном, - телефоном «Lenovo S1La40» різко почав рухатись назад, тим самим скоївши наїзд на неї. Вийшовши з машини, ОСОБА_6 побачив, що тіло останньої перебувало під заднім бампером, головою на бордюрному камені. Злякавшись відповідальності, ОСОБА_6 поклав тіло на заднє сидіння автомобіля та вивіз його на пустир, розташований за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау, 2, де, поклавши його на сухе листя, яке попередньо облив бензином, підпалив. Впевнившись в тому, що тіло загорілось, сів в автомобіль та покинув місце злочину, заволодівши її мобільним телефоном «Lenovo S1La40».
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів.
Крім того, 27 серпня 2017 року, приблизно о 03.00, більш точного часу у ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_6 знаходився біля озера «Основ`янське», яке розташоване неподалік від залізничної станції «Основа», на автомобілі «ДеоЛанос», д.н. НОМЕР_1 , з потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишила свій мобільний телефон в транспортному засобі та самостійно вийшла з автомобіля для справлення природної потреби. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме - мобільного телефону «Lenovo S1La40», скориставшись відсутністю потерпілої, привів в дію двигун автомобіля та спробував зникнути з місця події з викраденим майном. У цей момент дії ОСОБА_6 були помічені потерпілою, яка почала бігти за автомобілем. Побачивши в дзеркало заднього виду потерпілу ОСОБА_9 , яка намагалась його наздогнати, зупинив автомобіль та умисно, з метою заволодіння її майном, - телефоном «Lenovo S1La40» різко почав рухатись назад, тим самим скоївши наїзд на неї.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
06.09.2017 ОСОБА_6 з`явився до Слобідського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області, де добровільно повідомив про вчинені ним особливо тяжкі злочини, а саме - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів, а також напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. В той же день, його повідомлено про підозру та Комінтернівським районним судом м. Харкова застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 листопада 2017 року.
Під час досудового розслідування вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч.2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується наступними доказами, а саме: оглядом місця події та трупа від 06.09.2017; оглядом місця події в автомобілі від 06.09.2017; протоколом огляду предмета мобільного телефону «LenovoS1La40»; показаннями родичів зниклої безвісти ОСОБА_9 ОСОБА_4 та ОСОБА_4 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 під час слідчого експерименту; висновком амбулаторної судово-психологічної експертизи № 684 від 25.09.2017 року; висновком дактилоскопічної судової експертизи № 1326 від 20.09.2017 року.
Слідчий посилався на те, що на теперішній час двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 06.11.2017 року, проте, завершити у зазначений строк його неможливо у зв`язку з тим, що необхідно виконати вся слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів для повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального правопорушення, а саме закінчення судово-імунологічних експертиз, судово-цитологічних експертиз по речовим доказам, вилученим під час огляду місця події, судово молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення спорідненості залишків трупа з біологічними зразками ОСОБА_4 ; судово-медичної експертизи трупа з біологічними зразками ОСОБА_4 , судово-медичної експертизи трупа та додаткової судово-медичної експертизи трупа з метою встановлення причини смерті та інших обставин вчинення правопорушення; судової експертизи дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів. По фрагментам ґрунту та попелу, вилученому під час огляду місця події та трупа, отримання інформації та обробка інформації від операторів стільникового зв`язку за номерами мобільних телефонів фігурантів справи. Крім того, у кримінальному провадженні необхідно завершити досудове розслідування, про що повідомити підозрюваному, його захиснику та в подальшому виконати вимоги статті 290 КПК України; повідомити потерпілого про завершення досудового розслідування; надати потерпілому доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; отримати розписку від підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також цивільного позову (за наявності). У зв`язку з цим закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені у 2 місячний строк неможливо. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , спливає 04.11.2017 року. 31.10.2017 року т.в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_12 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 06.12.2017 року.
Слідчий вважає, що оскільки підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання виключно у вигляді довічного позбавлення волі. Також, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочинів під час іспитового строку, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, може продовжити скоювати кримінальні правопорушення злочинів, що підтверджується матеріалами його минулих судимостей, а також зібраними матеріалами щодо його особистості. Таким чином, слідчий вказав, що ОСОБА_6 може переховуватись від слідства а суду. Крім того, знаходячись на свободі може чинити тиск на свідків та потерпілих родичів ОСОБА_9 . Вказані факти свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні прокурор та слідчий внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 .
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому, зазначив, що провину в злочині, в якому його підозрюють, не визнає, зазначив, що з боку правоохоронних органів на нього чинять тиск фізичного та психологічного характеру, тому він вимушений себе обмовляти, зазначив, що його били електрошокером по спині, голові. Він працював таксистом, дівчина в його автомобілі забула мобільний телефон, а співробітники поліції звинувачують його у вбивстві цієї дівчини. Зі скаргами з приводу тиску до органів прокуратури не звертався, оскільки раніше судимий тому вважає, що в скаргах на дії співробітників поліції немає сенсу.
Захисник підозрюваного, заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що прокурором та слідчим не доведені ризики, на які вони посилаються, передбачені ст. 177 КПК України. Вказав, що у ОСОБА_6 народилась донька, до взяття під варту, працював таксистом, має стійкі соціальні зв`язки. Зазначив, що надходили скарги від його підзахисного з приводу тиску на нього, однак вони не звертались до органів прокуратури. В задоволенні клопотання просив відмовити, застосувавши більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Прокурором та слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.
При розв`язанні даного клопотання, суд враховує, що ОСОБА_6 не працевлаштований, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за яке законом передбачене покарання виключно у вигляді довічного позбавлення волі. Крім того, підозрюваний не працевлаштований, раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час, ризики встановлені при застосуванні запобіжного заходу не змінились.
Зазначені обставини, за переконанням суду, свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_13 , у зв`язку з чим слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання, передбачених статтею 177 КПК України ризикам, вважає доцільним продовжити застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Вимогами статей 28, 62 Конституції України, ч. 3 ст. 22 КПК 1960 р. та статей 3, 13 Конвенції, які передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 183, 193, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_2 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 грудня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя- ОСОБА_1