УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003469 від 23.09.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2017 року, приблизно о 08.17, співробітниками карного розшуку ГУНП в Запорізькій області на Набережній магістралі в м. Запоріжжя був зупинений автомобіль "Альфа ромео" д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , та виявили зіп-пакет з кристальованою речовиною схожою на метамфітамін.

В ході проведення огляду місця події було виявлено автомобіль «Альфа ромео» в кузові чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в якому на момент огляду знаходились речі заборонені у офіційному обігу на території України, а саме зіп-пакет з речовиною зовні схожою на метамфітамін, та грошові кошти у сумі 33000 гривень.

В ході проведення огляду місця події, з ділянки місцевості човнової станції поблизу яхт клубу «Бомбардир», який розташований по Набережній магістралі в м. Запоріжжя було вилучено автомобіль «Альфа ромео» в кузові чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , ключі від вказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 , добровільно надав слідчому Вознесенівського ВП ДВП ШУНП в Запорізькій області письмовий дозвіл на проведення огляду вказаного автомобіля.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «Alfa Romeo», в кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_3 , 1999 року випуску, державний номерний знак ЕLE НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 , мешканці Польщі, яким на території України керував ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що у органа досудового розслідування є підстави вважати, що зазначений у клопотанні автомобіль є засобом злочинної діяльності, тому має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, та з метою збереження речових доказів, попередження можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням, у якому просить накласти арешт на автомобіль марки „Alfa Romeo в кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_3 , 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 ; грошові кошти у сумі 33 000 гривень; ключі у кількості одна штука; брелок сигналізації від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль „Alfa Romeo державний номерний знак НОМЕР_5 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту слідчий зазначає необхідність збереження зазначеного у клопотанні майна як речового доказу, попередження можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання не підтверджується, що зазначене у клопотанні майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у рішенні „Джеймс та інші проти Сполученого Королівства, судом визначено, що створена Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок початкової оцінки як існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і проблеми необхідності заходів з усунення несправедливості.

Виходячи з наданих слідчому судді матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що слідчим не доведено підстав для арешту майна, на які він посилається у клопотанні, а також з метою захисту права власності осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, виходячи з того, що органом досудового розслідування не підтверджено, що майно може бути знищено або іншим чином відчужено, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 169, 170, 171, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна: автомобіля марки „Alfa Romeo в кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_3 , 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 ; грошових коштів у сумі 33 000 гривень; ключів у кількості одна штука; брелока сигналізації від вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль „Alfa Romeo державний номерний знак НОМЕР_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1