Справа №: 343/2290/17
Провадження №: 1-кп/0343/176/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/176/17, які внесені до ЄРДР за № 0000600 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, тимчасово непрацюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, останній раз 07.02.2017 року Івано-Франківським міським судом за ч.3ст.185, ч.1 ст. 69, ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений по відбутті покарання 27.06.2017 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчиненому повторно.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив злочини проти власності на території м. Долина Івано-Франківської області.
Так, ОСОБА_5 , у кінці вересня 2017 року перебуваючи в АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, з метою особистого збагачення, вирішив вчинити крадіжки чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 , 26.09.2017 року в період часу з 14:00 год. по 15:10 год. діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до будинку АДРЕСА_2 де зайшовши в під`їзд №2, піднявся до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 . В подальшому оглянувши стан врізного замка вхідних дверей на можливість його зламу і переконавшись у відсутності жильців квартири, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу серцевин замків на двох дверях, проник в приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_6 майно, а саме: мобільний телефон фірми «Samsung Galaxy J2 532F/DS» вартістю 800 грн. мобільний телефон фірми «НТС Desire V T328w» вартістю 500 грн. сережки оздоблені камінням червоного кольору виготовлені із золота 585 проби, вагою 5 грама, вартістю 4950 грн.; 1000 доларів США, що станом на час крадіжки по курсу НБУ еквівалентно 26 316,6 грн., ніж фірми «Вікінг» вартістю 1000 грн., а всього майна на загальну суму 33 566,6 грн., чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму коштів.
ОСОБА_5 , заволодівши майном потерпілої ОСОБА_6 , виніс його з квартири і таким чином маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, довів свій злочинний умисел до кінця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що він 26 вересня 2017 року вчинив крадіжку з квартири АДРЕСА_4 за обставин викладених в обвинувальному акті. Викрадені речі він продав , а кошти вилучені за їх продаж потратив на свої потреби, та на потреби своєї сім"ї.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати потерпілу, свідків, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати, врахувавши його щире каяття, а також те, що у нього на утриманні є троє неповнолітніх дітей і він хворіє на гепатит С.
Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з"явилась, хоч про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена судом, подала заяву (а.с.15), згідно якої просить справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України проводити у її відсутності, просить судити обвинуваченого суворо, згідно Закону.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчиненому повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.39) , раніше неодноразово судимий, останній раз 07.02.2017 року Івано-Франківським міським судом за ч.3ст.185, ч.1 ст. 69, ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі (а.с.24-26,32-35), звільнений по відбутті покарання 27.06.2017 року (а.с.36), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не знаходиться (а.с.22-23).
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні Долинського міськрайонного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції , вбачається, що він проживає в АДРЕСА_1 , разом з дружиною, дітьми, батьками, раніше неодноразово судимий.
Орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або без обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. (а.с.17-18).
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Потерпілою цивільний позов не заявлявся.
По даному кримінальному провадженню запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України , суд при ухваленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи, що суд дійшов до висновку про обрання покарання у виді позбавлення волі, а також репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий , з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368,373, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавленні волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду.
Термін тримання під вартою рахувати з 27 грудня 2017р.
Судових витрат по справі не має .
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі: СД-диск, на якому мається відеозапис камер в м.Долина за 26.09.2017р. за період часу з 13.40год. по 16.00 год. зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя