Справа № 755/82/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" січня 2018 р. м.Київ
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0016364 від 08 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0016364 від 08 грудня 2017 року з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :66:519:0027.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що до Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві звернувся ОСОБА_5 , із заявою про те, що 15.09.2017 року невстановлена особа, шахрайським шляхом заволоділа його земельною ділянкою № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що з 04.12.1992 року, згідно довідки №20, виданої товариством садоводів КІБІ, він являється власником земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 0,0624 га. Кадастровий номер земельної ділянки 66519027.

26 листопада 1998 року на підставі рішення Київської міської ради №62-6/163, ОСОБА_5 , земельна ділянка площею 0,0624 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ) була передана у приватну власність та видано Державний акт, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №66-2-01323.

20.11.2017 року, ОСОБА_5 повідомила голова садового товариства «Будівельник КІБІ» - ОСОБА_6 , що у мережі інтернет, на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває оголошення відносно продажу ділянки, яка належить ОСОБА_5 .

Наступного дня, 21.11.2017 року, ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_7 для отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на ділянку, яка належить йому на праві власності. Також, ОСОБА_5 повідомив, що ніколи нікому документи на земельну ділянку не передавав та ділянку не продавав.

Отримавши витяг, ОСОБА_5 , дізнався що 15.09.2017 року у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно було внесено зміни, а саме власником земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0624 га, що розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :66:519:0027 являється ОСОБА_8 . Дані зміни були внесені державним реєстратором ОСОБА_9 (Філія Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у місті Києві) на підставі довідки, виданої 14.09.2017 року №356/14, видавник Дніпровського районного суду міста Києва, на підставі рішення 2-615/07 від 03.02.2007 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження №0016364 від 08 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням, викладених в клопотанні обставин кримінального правопорушення та наданих матеріалів стороною кримінального провадження, яка звернулась до суду з даним клопотанням, враховуючи поряд з цим наявність ризиків відчуження майна, що є предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання відповідно до положень ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення осіб, зазначених у вказаній статті з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обгрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, додатки додані до клопотання, вислухавши думку слідчого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Поряд з цим, відповідно до положень ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме чи нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №66-2-01232, 26 листопада 1998 року на підставі рішення Київської міської ради №62-6/163, ОСОБА_5 , передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0624 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка АДРЕСА_4 , кадастровий номер :66:519:0027, зареєстрована за ОСОБА_8 , на підставі рішення на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03.02.2007 року №2-615/07. .

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :66:519:0027, як на предмет кримінального правопорушення з метою забезпечення кримінального провадження та недопущення відчуження майна, що є предметом злочинного посягання.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 170-172, 309, 369 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0016364 від 08 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :66:519:0027.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через слідчого передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру №4.

Копію ухвали надіслати слідчому, іншим заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 14 годин 00 хвилин 09 січня 2018 року.
Слідчий суддя: