Провадження № 1-кп/643/782/18
Справа № 643/2525/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2018 Московський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні направлений з Харківської місцевої прокуратури № 4 Харківської області за результатами досудового розслідування СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000697 від 06.02.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2018 року приблизно о 01.00 год, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп*яніння, за місцем мешкання раніше йому знайомої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у квартирі АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, на грунті ревнощів, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись попереду неї, обличчям до обличчя, штовхнув її обома руками у грудну клітину та наніс їй один удар кулаком правої руки по обличчу зліва. Після цього ОСОБА_4 штовхув її обома руками у грудну клітину від чого ОСОБА_5 впала задньою частиною тіла на підлогу, а ОСОБА_4 схватив її обома руками за волосся та вдарив потилицею о підлогу. В цей час ОСОБА_5 із підлоги встала та сіла на диван, а ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись перед нею, взяв за ніжки дерев*яний кухонний стіл та кинув в неї. Після чого почав цим столом прижимати її до стінки дивану. Крім того він взяв в руки за ніжки дерев*яний табурет та вдарив ним два рази по голові ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_4 перевернув ОСОБА_5 , яка сиділа на дивані, обличчям вниз та почав заламувати обома руками її обидві руки за її спину, догори. В цей час ОСОБА_5 відчула сильний біль у ділянці ключиці та почала кричати. Від її крику ОСОБА_4 припинив наносити удари та пішов. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено, згідно висновку судово-медичної експертизи № 417-С/18 від 14.02.2018 травма правого плечового поясу у вигляді перелому ключиці в середній третині з незначним зміщенням; не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості; а синці на голові, лівій руці, тулубі, нижніх кінцівках, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне пошкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явлення обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосовано в результаті укладення угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, між ним та потерпілою досягнута домовленість про призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладення на останнього обов*язків, передбачених ст.76 КК України, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом достовірно встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5)відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000697 від 06.02.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі:

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1