Справа № 214/2378/17
1-кп/214/179/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. КривийРіг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000573 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження №0000573 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено питання на обговорення щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, оскільки судове провадження не буде завершене до його спливу.
Прокурор вважала за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ще на 60 днів, мотивуючи тим, що продовжують існувати ризики передбачені нормами КПК України. Так, ОСОБА_5 неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час випробування, не працює, офіційних джерел доходу не має, тому, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність або переховуватись від суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, просили замінити запобіжний захід на домашній арешт, так як обвинувачений потребує лікування, яке не може отримати в умовах КУВП.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі, та про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює, запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України в період відбування покарання з випробуванням. Раніше неодноразово судимий, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Офіційно не працює, відтак не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений, а тому не має тісних соціальних зв`язків, в зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність та переховуватись від суду.
Разом з тим, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Таким чином, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому немає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Керуючись ст.ст. 110, 177, 369, 371 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто строком до 11 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1