Справа № 464/3436/17
пр.№ 1-кп/464/248/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.10.2017 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001002 від 29.03.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, не судимого,

має неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 29 березня 2017 року близько 14:30 год., перебуваючи неподалік кінотеатру ім.Довженка по пр.Червоної Калини, 81 у м.Львові, в ході словесного конфлікту, який виник у нього з колишньою дружиною ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних відносин, висловлювався нецензурно в сторону останньої, після цього умисно наніс їй декілька ударів долонями рук по обличчю, кілька ударів правою ногою в область спини, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичного експерта, заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, спині та обох руках, крововилив під нігтьову пластинку 1-го пальця правої кисті, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково, визнав факт конфлікту, який мав місце між ним та його колишньою дружиною. Показав, що на грунті виховання спільних дітей потерпіла своїми діями на протязі останніх років постійно його провокувала. 29.03.2017 він не стримався і у відповідь на чергові провокації колишньої дружини завдав їй удар. Настоює, що від його удару ОСОБА_7 могла отримати лише легке тілесне пошкодження. Вважає, що він не причетний до спричинення інших тілесних ушкоджень, зазначених експертом у висновку. Вважає, що за характером і локалізацією потерпіла з власної необережності отримала як синці на спині, так і зрив нігтьової пластини, оскільки працює в магазині. Пояснив показання потерпілої її бажанням з помсти добитися в будь-який спосіб судимості обвинуваченого. В останньому слові попросив вибачення у потерпілої.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України повністю доведена та підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що 29.03.2017 вона з дітьми зустрілась з колишнім чоловіком ОСОБА_3 поблизу кінотеатру ім.Довженка, де він взяв дітей і посадив їх в машину. Між нею та обвинуваченим виник словесний конфлікт з приводу графіку побачень, встановленого органами опіки та піклування. Вказала, що обвинувачений миттєво розлютився і почав їй наносити удари. Потім обвинувачений сів у свою машину, а вона присіла на парапет з метою заспокоїтись. Несподіванно для неї обвинувачений знову підійшов до неї і став її шарпати та завдавати їй чисельні удари по обличчю, нозі, голові. Ці дії припинились, оскільки її захистив перехожий, котрий проходив поруч і зробив зауваження обвинуваченому. Вказала, що після отриманих ударів вона звернулась за медичною допомогою та в правоохоронні органи. На своїх показаннях настоює.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 29.03.2017 він проходив по пр.Ч.Калини у м.Львові у власних справах і побачив, як обвинувачений спочатку сварився з потерпілою, а потім став її шарпати. Пояснив, що події відбувались миттєво, коли обвинувачений став завдавати удари ногами в тазобедрену частину потерпілій він втрутився і намагався припинити активні дії обвинуваченого, опинившись між обвинуваченим та потерпілою. Показав, що після його втручання обвинувачений заспокоївся і повернувся до машини.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.05.2017 з фототаблицями вбачається, що потерпіла відтворила події, які відбувались 29.03.2017 на пр.Ч.Калини, 81 у м.Львові. (а.с.84-91)

З висновку експерта №145/17 від 05.04.2017 вбачається, що у ОСОБА_7 виявлено множинні синці на обличчі, спині та обидвох руках, крововилив під нігтьову пластинку 1-го пальця правої кисті. Круглі синці характерні для здавлювання пальцями рук. Решта ушкоджень заподіяні тупими предметами. Всі ушкодження могли утворитись 29 березня 2017 року, вони не були небезпечними для життя на момент заподіяння та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Судово-медичних даних про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 отримала при самовільному паданні на площину з висоти власного росту нема. Синець на спині у ОСОБА_7 був недоступним для нанесення власноручно. Всі інші ушкодження у ОСОБА_7 знаходились в ділянках тіла, доступних для їх нанесення власноручно. (а.с.92)

Допитана судмедексперт ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю підтвердила свій висновок та пояснила, що оглядала ОСОБА_7 і вивчала надану медичну документацію. На момент огляду у потерпілої були множинні синці, в тому числі крововилив під нігтьову пластинку пальця правої руки. Показала, що всі ушкодження у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і могли виникнути в строк і при обставинах, зазначених в обвинувальному акті.
З довідки Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м.Львова вбачається, що ОСОБА_7 29.03.2017 о 17:35 год. знаходилась на амбулаторному лікуванні у ЦТП №2 з приводу (діагноз) забою м`яких тім`яної ділянки, брівної ділянки справа, кута лівої лопатки, правого стегна. Часткове відшарування нігтьової пластинки пальця правої кисті. Проведено рентгенографія, консультовано хірургом, туалет, асептична пов`язка.
Суд вважає, що зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є належними та допустимими.

Показання обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що характер і локалізація синців у потерпілої вказує на те, що його колишня дружина могла отримати такі самостійно як з мотивів помсти, так і через власну необережність на роботі, суд розцінює як голослівні і такі, що суперечать безспірно встановленим обставинам справи і вважає це способом захисту обвинуваченого, спрямованим на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Суд також відхиляє твердження обвинуваченого ОСОБА_3 , який вважає, що висновок судово-медичної експертизи є недопустимим доказом, так як експерт ОСОБА_9 може помилятись. Зокрема, як вбачається з висновку, експерт ОСОБА_9 у встановленому законом порядку попереджена про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385, 387 КК України, що ствердила власноручним підписом. Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в процесі розгляду не встановлено, а ряд питань щодо встановлення механізму спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, які ставить під сумнів ОСОБА_10 носить юридичний характер і знаходяться поза межами знань фахівців у галузі медицини. При цьому, обвинувачений не навів жодних конкретних фактів про те, що потерпіла 29.03.2017 могла самостійно завдати собі тілесні ушкодження і діє в такий спосіб з метою помсти. Такі твердження обвинуваченого носять абстрактний характер, не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Суд приймає до уваги показання потерпілої щодо обставин, локалізації, механізму і характеру нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим, які є незмінними як на досудовому, так на судовому слідстві, узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 та з іншими об`єктивними доказами по справі, надає віри показанням потерпілої, розцінює такі як правдиві, що об`єктивно відображають обставини справи та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.22 КПК України судом створені всі умови для реалізації принципу змагальності сторін в судовому засіданні, які передбачають самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України; рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.

Обвинуваченим не надано суду належних даних, які б викликали сумніви у щирості та достовірності послідовних показань потерпілої, при тому, що показання потерпілої щодо фактичних обставин провадження повністю узгоджуються з даними висновку експерта, показаннями свідка. У зв`язку з цим підстав вважати, що потерпіла, свідок, експерт, під присягою оговорюють ОСОБА_3 немає.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Суд виходить з наявності об`єктивних даних про те, що саме обвинувачений розпочав словесний конфлікт з потерпілою, а потім під час конфлікту потерпілій були завдані удари, остання отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді садна на обличчі, спині, обох руках, крововилив під нігтьову пластинку 1-га пальця правої руки.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_3 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законодавцем віднесений до злочину невеликої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.48), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, не перебуває на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах, відсутність обставин, що пом`якшує чи обтяжує покарання.

Враховуючи думку потерпілої, приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Процесуальних витрат у справі немає, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання громадські роботи строком 200 (двісті) годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Сихівський районний суд м.Львова до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1