Провадження №11-кп/772/489/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0003549 від 3 червня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційною скаргою з доповненнями адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
14.05.2004 вироком Жмеринського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;
21.10.2009 вироком Жмеринського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.
Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання, а саме з 21.11.2016.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбутого покарання час утримання ОСОБА_7 під вартою з 3.06.2015 по 8.06.2015 та з 21.11.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.
Заставу в сумі п`ятдесят тисяч гривень, внесену ОСОБА_9 8.06.2015 на рахунок № 0080 ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО 802015 згідно квитанції № 0.0.394280554.1, обернуто в дохід держави.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, при невстановлених обставинах, місці, даті та часі, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Даний наркотичний засіб ОСОБА_7 зберігав в квартирі АДРЕСА_3 .
3 червня 2015 року в період часу з 14:00 год. по 15:30 год. під час огляду вищевказаної квартири, яку орендував ОСОБА_7 , працівники міліції виявили та вилучили електронні ваги із нашаруванням речовини білого кольору на робочій поверхні, дві полімерні ємкості круглої форми, в середині яких знаходилось п`ятдесят вісім згортків з фольги із кристалічною речовиною білого кольору.
Згідно висновку експерта № 571 від 4.06.2015, надана на експертизу кристалічна речовина масою 0,952 г, вилучена під час огляду квартири у ОСОБА_7 , містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено. Маса метадону складає - 0,89012 г.
Згідно висновку експерта № 670 від 16.07.2015, в наданих на експертне дослідження кристалічних речовинах, загальною масою 8,0091 г, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Середньовідсотковий вміст метадону в даних речовинах становить 75,60 мас.% та 76,79 мас.%. Загальна маса метадону становить - 6,1168 г, що відповідно до Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я № 188 від 1 серпня 2000 року, зі змінами від 11 квітня 2012 року, становить великий розмір, оскільки великим розміром мета дону згідно Таблиць вважається вага від 1,6 до 20,0 г.
В змивах з електричних ваг міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,00019 г/мл.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст. 69, 75 КК України. Вказує, що судом не враховано пом`якшуючу обставину, хворобу вроджений порок серця, який унеможливлює відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 , призначивши йому покарання не пов`язане з позбавлення волі, застосувавши ст. 69, 75 КК України, та повернути заставу. Вирок вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги такі пом`якшуючі обставини як: наявність на утриманні малолітньої дитини, хвороба серця, щире каяття обвинуваченого, перебування на його утриманні матері похилого віку. Також апелянт вказує, що його підзахисний не ухилявся від суду та слідства, а в цей час перебував на лікуванні.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу з доповненнями, та просив змінити вирок в частині призначеного покарання, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив змінити вирок, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорювались, а тому, згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційних скарг захисника та обвинуваченого і приходить до висновку про їх безпідставність.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання врахував розмір збуту наркотичних засобів обвинуваченим, а також той факт, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо доводів апеляційних скарг в частині необхідності пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів не погоджується з ними, оскільки у справі не встановлено та захистом не наведено достатньо підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленою санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ті факти, на які посилається захист, а саме: визнання вини, а також сімейний стан обвинуваченого.

Разом з цим, суд першої інстанції не врахував ОСОБА_7 як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, оскільки такого каяття в поведінці обвинуваченого не було. Так, після внесення застави ОСОБА_7 не виконував свої обов`язки, ухилявся від явки до суду, перешкоджав кримінальному провадженню, намагаючись затягнути його розгляд.

Доводи захисту, що у обвинуваченого на вихованні знаходяться дві неповнолітні дитини не знайшли свого підтвердження, оскільки в копіях свідоцтв про народження дітей прізвище зазначено ОСОБА_10 , в графі батько теж прізвище зазначено ОСОБА_10 , а не ОСОБА_11 .

Крім того, посилання захисту на неможливість відбування покарання обвинуваченим у зв`язку з тяжким захворюванням серця, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах провадження відсутній висновок спеціальної лікарської комісії про медичний огляд обвинуваченого ОСОБА_7 щодо неможливості відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Серед іншого, колегія суддів, при перевірці доводів апеляційної скарги захисту, бере до уваги обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині призначення покарання в майже мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, та неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

Відповідно до ст. 55 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як засудженим так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував всі обставини по справі, особу ОСОБА_7 , той факт, що скоєний ним злочин віднесено до категорії тяжких, дані про його особу та призначив покарання, яке відповідає тяжкості скоєного злочину, вірно вказавши про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, та яке буде достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність обставини, що пом`якшує покарання визнання вини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання та пом`якшення покарання.

Не заслуговують на увагу доводи адвоката щодо повернення суми застави заставодавцю.

Суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення щодо обернення застави в дохід держави, оскільки ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки після внесення застави, переховувався від суду, перебував у розшуку.

Істотних порушень кримінального процесуального закону в ході апеляційного розгляду не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 307 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.

Суддя: