Справа № 713/2164/17
Провадження №1-кп/713/41/18
ВИРОК
іменем України
02.05.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516 від 17.11.2017 року по обвинуваченню неповнолітнього:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженеця смт. Кути, Косівського, району, Івано-Франківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньо освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_8 16.11.2017 біля 20 год. 30 хв., перебуваючи в середині приміщення актового залу Вижницького коледжу прикладного мистецтва що розташований за адресою: вул. Д.Загула, 13, м. Вижниця, Чернівецької обл., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з жіночої сумки ОСОБА_9 , таємно викрав мобільний телефон, який належить її батьку ОСОБА_10 , марки «Prestigio ЕЗ» вартістю 2 950 грн. зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн. на рахунку якого перебували кошти в сумі 10 грн. та флеш карткою ємкістю гб., вартістю 100 грн., яким в подальшому розпорядився на власним розсуд.

В суді неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав посилався на обставини вказані в обвинувальному акті. Просив не призначити покарання.

Захисник обвинуваченого просила звільнити від покарання обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ст.74 ч.4 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також матеріали досудової доповіді, складеної уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості , особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку у лікарів наркологів та психіатра, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці свою вину у вчиненні злочину, які йому інкриміновано, визнав, характеризується позитивно, відсутність претензій морального та матеріального характеру з боку потерпілих, враховуючи висновки досудової доповіді, складеної начальником Вижницького районного сектору з питань пробації (відповідно до яких ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення є середньою та виправлення особи без позбавлення або обмеження волі є можливим).

Згідно до ст.74 ч.4 КК України особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.

Судом встановлено, що відсутні підстави для застосування ст.74 ч.4 КК України.

В ході судового розгляду з достовірністю встановлено, що майновий стан неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , дозволяє виконати покарання у виді штрафу, а тому суд призначає йому покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати в порядку ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в ході досудового розслідування, не застосовані.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.

Речові докази: телефон марки «Prestigio ЕЗ», який передано на зберігання, ОСОБА_10 залишити за ним.

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 988,70 грн. (дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 70 коп.) гривень стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1