Справа № 369/4579/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1229/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 14.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
14 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
звільнено від кримінальної відповідальності за скоєні ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ч. 2 ст. 11 КК України у зв`язку з малозначністю вчиненого.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
звільнено від кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 11 КК України у зв`язку з малозначністю вчиненого.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно ухвали суду, 27.02.2017 року близько 22 години ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу ділянки АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, перелізли через паркан на ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_11 майно, а саме: металевий стіл вартістю 400 грн. та металевий мангал вартістю 275 грн. Перекинувши дані речі через паркан ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обернули викрадене на свою користь та розпорядились ним на власний розсуд, заховавши металевий стіл та мангал в полі, що знаходиться поблизу ділянки АДРЕСА_3 , маючи намір за ним повернутись.
Окрім того, 28.02.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 12 години 30 хвилин, маючи на меті забрати раніше викрадені речі, приїхали на автомобілі під керуванням ОСОБА_12 до місця, де були сховані викрадені напередодні стіл та мангал, не повідомляючи при цьому останньому про протиправний спосіб, заволодіння даними речами.
В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи згідно ролей, розподілених заздалегідь, а саме: ОСОБА_8 пішов в поле, де перебували сховані металеві вироби металевий стіл та металевий мангал, які належать ОСОБА_11 та були викрадені з його ділянки АДРЕСА_3 , та принісши дані речі до припаркованого на узбіччі автомобіля погрузив їх в причіп.
В цей час ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, переліз через паркан на ділянку АДРЕСА_3 , звідки намагався таємно викрасти належне ОСОБА_11 майно, а саме рулон металевої сітки рабиці вартістю 66 грн. Під час вчинення таємного викрадення чужого майна і до отримання реальної можливості ним розпорядитися, ОСОБА_7 був помічений та викритий ОСОБА_13 мешканцем будинку, що розташований на сусідній земельній ділянці.
ОСОБА_13 , намагаючись припинити незаконні дії ОСОБА_7 , вийшов зі свого будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , та почав бігти в напрямку ОСОБА_7 , який на той момент вже вийшов з ділянки АДРЕСА_3 , викрикуючи йому при тому, щоб він залишив викрадені речі.
Однак, ОСОБА_7 , керуючись корисливими спонуканнями, продовжив свої дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, з цією метою він, тримаючи в руках рулон сітки рабиці, почав бігти в напрямку до ОСОБА_8 , який в цей час рухався по полю в його сторону. Передавши сітку рабицю ОСОБА_8 таким чином розпорядившись викраденим на власний розсуд, ОСОБА_7 втік в невідомому напрямку.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за інкриміновані їм злочини, у зв`язку з їх малозначністю.

Не погоджуючись з ухвалою,обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити вирок, яким його виправдати за ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене ним.
В обґрунтуванні вказує, що в порушення вимог закону, при винесенні ухвали, суд вийшов за межі судового розгляду, визнавши ОСОБА_8 винним в скоєнні крадіжки 27.02.2017 року та крадіжки 28.02.2017 року, тобто у скоєнні того злочину, про який йому навіть не оголошувалась підозра, крім того, в ухвалі відсутнє будь-яке обгрунтування щодо розгляду клопотань захисника ОСОБА_14 про визнання доказів недопустимими.

Також зазначає, що суд у своїй ухвалі вказав, що вартість викрадених у Литвиненка металовиробів визначена висновком судової товарознавчої експертизи від 19.04.2017 року загальним розміром 741 грн., який сприймається судом як висновок спеціаліста (абз.З а.с.4 т.2), однак, в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, що експерт ОСОБА_15 у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України є особою, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок, вважає вказаний висновок невідповідним вимогам ст.102 КПК України.

Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2017 року (а.с. 105-107 т.1), свідок ОСОБА_13 впізнав особу під номером 2, а в протоколі відсутні будь-які дані про те, що під мером 2 знаходиться фотографія ОСОБА_8 , тому вказівку суду про те, що під час досудового розслідування свідок ОСОБА_13 по наданих йому фото впізнав ОСОБА_8 , як особу, що викрала металовироби у ОСОБА_16 та втекла (абз.3 с.4 т.2) не відповідає дійсності.

Звертає увагу, що судом не було надано належної оцінки тому встановленому факту, що свідок ОСОБА_17 бачив ОСОБА_8 лише з боку та зі спини, а впізнає його за формою обличчя, носа та очей, яких фізично не міг бачити.

Також вважає, що в поручення вимог пункту 3 ч.3 ст.104 КПК України досудовим слідством в протоколі огляду місця події від 28.02.2017 року (а.с.56-57 т.1) та в протоколі огляду предметів від 28.02.2017 року (а.с.63-64 т.1) не ідентифіковані (не опечатані) вилучені в ході огляду речі, а лише зроблений їх перелік, крім того вказує, що при огляді місця події від 28.02.2017 року в якості понятих були залучені

батько і мати ОСОБА_8 , що являється грубим порушенням п.З ч.7 ст. 223 КПК України, при розгляді справи суд не дав належної оцінки тому факту, що поняті ОСОБА_18 і ОСОБА_8 не були присутні при проведені вказаної слідчої дії як поняті, вони підписали протокол огляду місця події не читаючи в кінці слідчої дії, їх права, як понятих, їм ніхто не роз`яснював, ілюстративна таблиця до протоколу ОМП від 28.02.2017 року (а.с.58-60 т. 1 )

та фототаблиця до протоколу огляду предметів від 28.02.2017 року (а.с.65-67 т.1) в супереч вимогам ч.3 ст.105 КПК України підписана відповідно лише спеціалістом і слідчим, а не всіма учасниками слідчої дії.

Вказує, що стороною обвинувачення та, в подальшому судом, жодним чином дії обвинувачених не було кваліфіковано за ст. 27 чи ст. 28 КК України, оскільки вчинення злочину з заздалегідь розподіленням ролей або групою осіб, як про те зазначає суд, не є кваліфікуючою ознакою ч.3 ст.185 КК України.

Також просить звернути увагу, що постановивши ухвалу про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст. 11 КК України у зв`язку з малозначністю вчинення, суд порушив вимоги ч.1 ст. 371 КПК України, а саме безпосередньо після закінчення судового розгляду не ухвалив вирок, як того вимагає закон, а самостійно без будь-яких підстав і клопотань сторони обвинувачення чи захисту постановив незаконну ухвалу про закриття кримінального провадження, у зв`язку з малозначністю вчиненого, чим вийшов за межі своїх повноважень.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала судове рішення, обвинувачених та їх захисників, що просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілого, який послався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, суд першої інстанції виносячи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з малозначністю вчинених злочинів, зазначеної норми кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався.

Відповідно до ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 288 КПК України, розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

В порушення вимог законодавства, суд першої інстанції, звільняючи обвинувачених від кримінальної відповідальності за скоєні ними кримінальні правопорушення на підставі ч.2 ст.11 КК України, у зв`язку з малозначністю вчиненого, безпосередньо після закінчення судового розгляду, не ухвалив вирок (обвинувальний чи виправдувальний), як того вимагає закон (ч.1 ст.371 КПК України), а самостійно без будь-яких клопотань сторони обвинувачення, самих обвинувачених чи захисту постановив ухвалу звільнивши обвинувачених від кримінальної відповідальності по нереабілітуючим обставинам, чим вийшов за межі своїх повноважень та допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, судове рішення не може вважатися законним і обгрунтованим та підлягає скасуванню через істотні порушенням вимог кримінального процесуального Закону України.
Враховуючи, що при розгляді апеляційної скарги, як обвинувачені так і їх захисники підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , та просили скасувати ухвалу суду стосовно як обвинуваченого ОСОБА_8 , так і обвинуваченого ОСОБА_7 , які в суді першої інстанції вину не визнали та просили їх виправдати, колегія суддів вважає, що в порядку ч.2 ст.404 КПК України, аналогічне судове рішення повинно бути прийнято судом щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , який не подавав апеляційну скаргу.
Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити виправдувальний вирок, як це ставиться в апеляційній скарзі, оскільки це суперечить вимогам ст.420 КПК України.
У відповідності до вимог ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та призначає судовий розгляд в суді першої інстанції.
В ході нового судового розгляду необхідно суворо дотримуватися вимог КПК України, ретельно перевірити зібрані у справі докази, доводи апеляційної скарги, дати належну оцінку всім доказам та ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України скасувати та призначити новий розгляд справи у Києво-Святошинському районному суді Київської області.
Судді: