Справа № 504/4526/15-к
Провадження № 1-кп/504/300/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

за участі обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

за участі захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000499 від 11.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 383 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015 року прокуратурою Суворовського району м. Одеси подано до Комінтернівського районного суду Одеської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000499 від 11.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 383 КК України.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_7 від 28.12.2015 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду даного обвинувального акту.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.01.2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000499 від 11.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , до прокуратури Суворовського району м. Одеси як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2016 року було призначено обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню до судового розгляду.

У зв`язку з закінченням терміну повноважень судді ОСОБА_7 та неможливістю утворити новий склад суду у Комінтернівському районному суді Одеської області, 06.01.2017 року матеріали вказаного кримінального провадження було направлено до апеляційного суду Одеської області для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до іншого суду

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.01.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000499 від 11.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 383 КК України, було направлено до Южного міського суду Одеської області, для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_9 від 06.02.2017 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду даного обвинувального акту.

Проте, у зв`язку з надходженням до апеляційного суду Одеської області клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_10 , ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.12.2017 року обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню передано на розгляд до Комінтернівського районного суду Одеської області.

03.01.2018 року відповідно до протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями вказаний обвинувальний акт розподілено на суддю ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дев`ятою цієї статті.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 січня 2018 року призначено підготовче судове засідання з розгляду даного обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області вважав за можливе призначення судового розгляду вищевказаного обвинувального акту.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату час та місце проведення підготовчого судового засідання, раніше подавала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у свою відсутність.

Ззахисник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, та проти проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення вищевказаного обвинувального акту до судового розгляду.
Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши наданий обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України.
Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним.
У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79).
Крім того, cуд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.
У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І.Н. та інші проти Австрії", №42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, приймаючи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", № 29082/95, п. 47).
Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише обставини кримінальних правопорушень хуліганства, умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування.
Разом із тим, в якості формулювання обвинувачення органом досудового розслідування зазначено дослівно наступне:
« ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 26.03.2015 прку, приблизно о 10.00 год., знаходячись в Крижанівській сільській раді Комінтернівського району Одеської області, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Ветеранів, 5, скоїв грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.
Крім того, він 26.03.2015 року біля 11.00 год., знаходячись в коридорі Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яке розташоване за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Ветеранів, 5, умисно, наніс ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, чим завдав останній фізичної шкоди.
Крім того, він 26.03.2015 року біля 12.00 год, надав до Комінтернівського РВ завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину».
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, між іншим, підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як вбачається зі змісту даного обвинувального акту він фактично не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону, зокрема в ньому відсутні дані про мотиви та наслідки злочинів.
Крім того, для злочинів визначених ч.1 ст. 296 КК України та ч.1 ст. 383 КК України не зазначено форми вини, мотивів, мети даних злочинів.
Спосіб вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень також не зазначено.
Вказані недоліки обвинувального акту, неконкретність обвинувального акту, істотно порушують право обвинуваченого на захист.
Більш того, вказівки в обвинувальному акті про те, що обвинувачений «скоїв», «наніс», «завдав», «надав неправдиве повідомлення» є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки його вина не буде доведена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Проте, прокурор зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих кримінальних правопорушень, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що обвинувачений «скоїв», «наніс», «завдав», «надав неправдиве повідомлення», що є недопустимим.
Суд звертає увагу, що при складанні обвинувального акту, з урахуванням положень ст. 17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.
Також, викликає сумнів і викладена у обвинувальному акті правова кваліфікація кримінальних правопорушень.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відсутність в обвинувальному акті належного формулювання обвинувачення та належної правової кваліфікації кримінальних правопорушень унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.

Вказані порушення, шляхом позбавлення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, на переконання суду, перешкоджає належному розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 по суті та унеможливлює призначення справи до судового розгляду, і, у майбутньому, ухвалення законного справедливого та обґрунтованого судового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вважає необхідним зобов`язати прокурора усунути виявлені судом процесуальні порушення, встановити розумний строк на усунення порушень.
На підставі наведеного, керуючись ст. 17, ч. 1 ст. 31, 91, 291, ч. 1, п.3.ч.3 ст. 314, 369, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000499 від 11.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 383 КК України, повернути прокурору для виконання вимог, визначених п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, і протягом двадцяти днів скласти новий обвинувальний акт в якому чітко зазначити формулювання обвинувачення, з дотримання вимог ст. 91 КПК України, привести у відповідність правову кваліфікацію інкримінованих правопорушень, за вказаним кримінальним провадженням, а також, виконати усі дії, передбачені ст.ст. 290, 293 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні, та надання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам, прокурору для виконання.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, учасники процесу мають право подати апеляційні скарги до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1