Справа № 308/335/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2018 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 по кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 24.07.2017, погоджене прокурором, про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в період 28 вересня 2017 року на території Виноградівського району Закарпатської області, та діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, у невстановлений спосіб придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуана), розміщений у 5 вакуумних поліетиленових пакетах прозорого кольору, із викачаним повітрям та зменшеним внаслідок цього об`ємом, загальною масою нетто 397,2115 г, з метою його наступного незаконного переміщення через митний кордон України в Угорщину, з приховуванням від митного контролю.

Переслідуючи мету незаконно перемістити даний особливо небезпечний наркотичний засіб та діючи з метою його приховання від митного контролю за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 в період 28 вересня 2017 року, перебуваючи на території Виноградівського району Закарпатської області, за сприяння невстановлених осіб, розмістив зазначені 5 пакетів із канабісом (марихуаною) загальною масою нетто 397,2115 г на різних ділянках власного тіла, прикріпивши їх за допомогою клейкої стрічки типу «скотч», шляхом обмотування.

Надалі, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_4 приховав прикріплені у вказаний спосіб до наведених ділянок власного тіла пакети із вказаною речовиною під верхнім та нижнім одягом, а саме майкою, светром, курткою та брюками.

28 вересня 2017 року близько 21 год. 34 хв., ОСОБА_4 , маючи на власному тілі приховані від митного контролю у наведений спосіб 5 пакетів із особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс (марихуаною) загальною масою нетто 397,2115 г, в пішому порядку прибув на ділянку «Вибуття з України» митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, з метою дістатись Угорщини та подав на прикордонний паспортний контроль свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Однак, ОСОБА_4 свої злочинні дії по контрабанді вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки він, на підставі інформування відділу БКОЗ УСБУ в Закарпатській області, близько 21 год. 51 хв. 28.09.2017 був супроводжений в адміністративне приміщення пункту пропуску «Вилок» та викритий під час наступного проведення огляду місця події в період 28-29.09.2017, в ході якого на вказаних ділянках тіла ОСОБА_4 були виявлені та вилучені зазначені 5 вакуумні поліетиленові пакети із подрібненою речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору.

У відповідності до висновку експерта №6/737 від 09.10.2017, вилучена від ОСОБА_4 речовина, що містилась у зазначених п`яти пакетах, є канабісом загальною масою у перерахунку на суху речовину 372,8373 г, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №770 від 6 травня 2000 року «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс (таблиця І, список №1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

29.09.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305 КК України. 21.11.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України.

У поданому клопотанні старший слідчий просить згідно вимогам ч.2 ст.170 КПК України накласти арешт на майно підозрюваного, а саме: земельну ділянку площею 2 га, за межами населеного пункту в контурі № 775 на території Великопаладської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, кадастровий номер :05:005:0033, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В судове засідання слідчий та прокурор не зявились, повідомлялись належним чином. На адресу суду надійшло клопотання про розгляд клопотання у відсутності слідчого ОСОБА_5 , оскільки такий перебуває у відрядженні, клопотання підтримують.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення не надходило, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч 1. ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом Управління СБУ в Закарпатській області проводиться розслідування по кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 24.07.2017.

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 24.07.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України у вказаному кримінальному провадженні.

У ході розслідування у підозрюваного ОСОБА_4 було встановлено наявність майна, а саме: земельної ділянки площею 2 га, за межами населеного пункту в контурі № 775 на території Великопаладської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, кадастровий номер :05:005:0033, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка в разі визнання підозрюваного винним, підлягає конфіскації як виду покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України.

Частинами 2, 5 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, та у випадку доведеності його вини санкція, зокрема, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України передбачають, додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Так, слідчий у клопотанні навів перелік майна, на яке просить накласти арешт.

Разом з тим, клопотання слідчого є необгрунтованим та передчасним, оскільки слідчим не доведено необхідність задоволення клопотання про арешт майна, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, передано чи відчужено.

Крім того, відповідно до п. 15 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Заборона купівлі-продажу земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва унеможливлює відчуження цих об"єктів нерухомого майна у власність інших осіб.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства відсутні.

Таким чином, в задоволенні клопотання слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 по кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 24.07.2017, погоджене прокурором, про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1