Справа № 464/8221/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/500/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в її інтересах на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року, -

за участю прокурора : - ОСОБА_9

обвинуваченої : - ОСОБА_7

захисника : - ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Бортятин Мостиського району Львівської області, українку, громадянку України, з професійно-технічною освітою, одружену, працюючу ФОП « ОСОБА_10 » - продавець, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз 24.02.2016 р. Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.304 , ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, покарання невідбуте, -

визнано винною за ч.2 ст.307 КК України та призначено їй покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1, ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.02.2016 р. у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням за даним вироком і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного їй на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 19 жовтня 2016 року, зараховано у строк відбування покарання строк тримання її під вартою з 22.08.2016 р. по 16.09.2016 р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 22.08.2016 р. по 16.09.2016 р. та з 19.10.2016 р. по 13.03.2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

По кримінальному провадженні вирішено питання процесуальних витрат речових доказів.
За вироком суду обвинувачена ОСОБА_7 з метою незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин в місця позбавлення волі, у невстановлений час та місце, незаконно придбала психотропну речовину амфетамін у порошкоподібному вигляді, яку в подальшому 26.08.2015 перевезла до ЛВК №48 УДПтСТ України у Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Хуторівка, 2 «а» та зберігала вищевказану психотропну речовину при собі з метою збуту.

26 серпня 2015 приблизно о 14 год. 45 хв. ОСОБА_7 , заздалегідь приховавши психотропну речовину амфетамін, масою 0, 205 грам у полімерному пакеті, горловина якого зв`язана та частково заплавлена, помістила у цибулю, яка перебувала в передачі разом з іншими продуктами та передала на ім`я засудженого ОСОБА_11 , який є її чоловіком, однак при огляді передачі психотропна речовина була виявлена працівниками ЛВК №48.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.02.2016 виконувати самостійно. Зазначає, що не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію вчинених дій обвинуваченою ОСОБА_7 , вважає вказаний вирок суду незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням судом Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеною покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
На вирок суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у повному обсязі, виправдати її у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та закрити провадження у справі.

Не погоджуючись із вироком Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у повному обсязі, виправдати її у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та закрити провадження у справі. Мотивує це тим, що вирок суду ухвалено з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства, вина обвинуваченої в ході судового розгляду не була доведена належними та допустимим доказами, а відтак вирок підлягає скасуванню, а ОСОБА_7 слід виправдати. Зазначає, що обвинувачена ОСОБА_7 під час розгляду справи у суді першої інстанції категорично заперечила свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, зокрема, з тих підстав, що посилку, яку ОСОБА_7 26.08.2015 року передала до ЛВК №48 на ім`я свого чоловіка ОСОБА_11 , вона за проханням останнього отримала від нібито його брата та не знала, що саме знаходиться в даній посилці.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, та заперечив апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в її інтересах, виступи обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в її інтересах, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечили апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в її інтересах до задоволення не підлягають виходячи з наступного.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції винуватість у вчиненому не визнала та надала показання про те, що 26.08.15 р. до неї подзвонив її чоловік ОСОБА_11 , який на той час відбував покарання у ЛВК №48 з проханням забрати від його брата - ОСОБА_12 передачу та передати йому. Того ж дня, вона разом із своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_13 , 2004 р.н. на маршрутному таксі приїхали до ЛВК №48, де біля воріт забрала від даного мужчини чорний кульок в якому знаходились продукти харчування, який одразу передала чоловіку. Приблизно через 10-15 хвилин працівники ЛВК №48 запросили її та повідомили, що у передачі знайдено заборонені речі, викликали слідчо-оперативну групу. Зазначила, що працівники поліції у її чоловіка вимагали гроші за закриття справи. Жодного відношення до наркотичного засобу вона немає.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України стверджується поясненнями свідків та іншими доказами кримінального провадження, яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку, а саме:

-показами свідків ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ;
-рапортом інспектора ВНІБ ОСОБА_14 від 26.08.2015 р. (а.с.99);
-письмовою заявою ОСОБА_7 від 26.08.2015р. від 26.08.2015 р. з якої вбачається, що така здійснила передачу продуктів харчування загальною масою 10 кг. засудженому ОСОБА_11 (а.с.100).

-протоколом огляду місця події від 26.08.2015 р. (а.с.102-104);
- висновком експерта №09/12-1112 від 28.08.2015 р., з якого вбачається, що надана на дослідження порошкоподібна, частково спресована речовина рожевого кольору в полімерному згортку, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в кількості - 0,205 грама. На одному із наданих ватних тампонів виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в слідовій кількості (менше 0,0001 грама) (а.с. 108-111). протоколом огляду предметів від 10.09.2015 р. (а.с.112).
При оформленні цих доказів не було допущено істотного порушення прав та свобод обвинуваченої та інших осіб, а інформація, яка в них міститься, не дає суду правових підстав для висновку сумніватися у її правдивості.
Оцінюючи наведені докази в сукупності суд першої інстанції вірно визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочині.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно оцінив позицію обвинуваченої щодо її непричетності до вчинення злочину, версію про те, що вона не знала, що у передачі, яку вона отримала від невідомого мужчини знаходиться наркотична речовина, не беруться судом до уваги є суперечливі та повністю спростовані дослідженими судом доказами у своїй сукупності, а саме висновком експертизи, що підтверджує наявність на одному із наданих ватних тампонів психотропну речовину амфетамін, даними протоколу огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є послідовними та повністю узгоджуються між собою.
На підставі зібраних по справі доказів судом першої інстанції вірно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та збут психотропної речовини, в місця позбавлення волі, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, вчинення тяжкого злочину, особу винної, яка раніше неодноразово судима, стан її здоров`я, позитивну характеристику та прийшов до вірного переконання про призначення їй покарання за даний злочин у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Крім цього, визначаючи остаточне покарання судом першої інстанції враховано те, що ОСОБА_7 засуджена вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26.06.2015 р. за ч.2 ст.304, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25.12.2015 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.02.2016 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.304, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та вірно застосовано правила ч.1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за злочини вчинені нею у 2014 році більш суворим за даним вироком вчиненим нею 26.08.2015 року.
Водночас колегія суддів погоджується із твердженням прокурора в апеляційній скарзі про те, що вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.02.2016 виконувати самостійно.
Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України обвинуваченій ОСОБА_7 вірно зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 серпня 2016 по 16 вересня 2016 та з 19 жовтня 2016 року по 13 березня 2017 року.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в її інтересах залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_7 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 22.08.2016 р. по 16.09.2016 р., з 19.10.2016 р. по 13.03.2017 р. та до 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4