Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1811/17

Номер провадження: 1-кп/511/30/18

28 березня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000529 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2017року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Роздільна, Одеської області, громадянин України,з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 24.04.2017 біля 16:00 годин, знаходячись на перехресті вул. Садова та вул. Європейська, м. Роздільна, Одеської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, почав сварку з ОСОБА_5 в ході якої, діючи навмисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 завдав удар рукою (кулаком) по обличчю ОСОБА_5 , тим самим спричинив тілесні ушкодження останньому у вигляді садна з синцями на слизових оболонках верхньої та нижньої губ, які згідно висновку експерта №55 від 25.04.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав частково, не підтвердив фактичні обставини справи і пояснив, що 24.04.2017 біля 16:00 годин, він на автомобілі марки «Хонда» д/н НОМЕР_1 проїжджав по вул..Європейська і його «підрізав» легковий автомобіль «ДЕО», що рухався назустріч по тій же вулиці, від чого він вимушений був зманеврувати на обочину дороги, вдарився днищем об люк і пошкодив руку. Він помітив, що автомобіль порушника зупинився на перехресті вул. Садова та вул. Європейська, м. Роздільна, Одеської області, а тому вирішив під`їхати до нього та з`ясувати, чому той себе так поводить на дорозі. Він зупинив свою машину біля зупинки на перехресті вказаних вулиць та підійшов до машини марки « ДЕО Ланос», яка стояла на узбіччі, та почав питати водія, чому так себе повидить на дорозі. Водій, як з`ясувалося то був ОСОБА_5 , відповів нецензурною лайкою, з машини не виходив, а лише відкрив бокове скло у дверці зі свого боку. В ході раптово виниклої сварки, він дав ляпаса по губам ОСОБА_5 , який після цього вийшов з машини та накинувся на нього, штовхнув його, від чого він впав на лікоть та зламав руку. Заперечує наявність у нього неприязних відносин з потерпілим та вважає, що останній сам був ініціатором конфлікту, фактично за його участю відбулася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої міг бути пошкоджений його автомобіль та могли бути спричинені інші тяжкі наслідки. Він зупинив подружжя ОСОБА_6 та просив бути свідками протиправної поведінки Мітрофанського, а також запам`ятав на зупинці жінку ОСОБА_7 , яка бачила те, що відбулося між ним та ОСОБА_5 .. Також наполягав, що працівник РЕМ ОСОБА_8 був свідком того, як ОСОБА_5 його «підрізав» на проїжджій частині. Наполягає на тому, що умисно легке тілесне ушкодження ОСОБА_5 не спричиняв, та звернув увагу суду на те, що останній написав заяву про притягнення до кримінальної відповідальності не його особисто, а невідому особу. З огляду на його поведінку, на те, що він відвернув небезпеку від самого ОСОБА_5 , його доньки та онуків, думав, що останній його простить, але розуміє, що цього не сталося. Просив не обирати йому суворе покарання.
Таким чином, в своїх показах обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував свою причетність до даного злочину, тобто спричинення потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження.
Суд вважає, що обвинувачений заперечує свою вину з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, покази викладає так, як вигідно йому, посилаючись на те, що потерпілий сам винен у події, яка сталася.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, оскільки за станом здоров`я не зміг прийняти участь у розгляді справи, про що надані відповідні медичні довідки (а.с.18,38). Його донька ОСОБА_9 надала суду заяву від 26.01.2018 року про розгляд справи у його відсутність, а також про її відмову прийняти участь у розгляді справи у якості потерпілого, повідомила в своїй заяві про те, що просить суд розглянути справу і ухвалити вирок на розсуд суду (а.с.43).

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина в вчиненні злочину підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема, поясненнями свідків.

Свідок ОСОБА_10 , яка допитана у судовому засіданні, підтвердила обставини викладені у обвинувальному акті та зазначила, що 24.04.2017 року після обіду десь близько 16.00 годин вона з чоловіком їхали на своєму автомобілі по вулиці Європейська у бік кільця на виїзд з м.Роздільна та на перехресті вулиць Садової та Європейської їх зупинив ОСОБА_11 , якого вони добре знають. Вийшовши зі своєї машини, вона побачила, що біля перехрестя стоять дві машини, а біля них люди з`ясовують стосунки та голосно кричать. Серед них був і ОСОБА_12 , який тримався за руку, а також ОСОБА_13 , її знайома, яка їй повідомила, що ОСОБА_11 відкрив двері машини та вдарив у лице її батька ОСОБА_5 .. У цей час вона побачила, що у ОСОБА_5 з носа тече кров. Самого моменту спричинення тілесних ушкоджень вона не бачила, але ОСОБА_12 їй розповів, що ОСОБА_5 його «підрізав», а він дав йому ляпаса по обличчю. Також сказав, що ОСОБА_5 його штовхнув, від чого він впав та пошкодив руку. Вона порадила йому викрикати поліцію та з чоловіком поїхали по своїх справах і, що було далі не знає.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив суду покази своєї дружини ОСОБА_10 та пояснив, що вони дійсно зупинилися на прохання ОСОБА_15 на перехресті вказаних вулиць у вказану у обвинуваченні дату і час та він бачив, що у ОСОБА_5 розбитий ніс, а у ОСОБА_15 пошкоджена рука. Зі слів ОСОБА_16 він знає, що ОСОБА_5 його «підрізав» і ОСОБА_12 дав Мітрофанському ляпаса, тобто вдарив по обличчю, а останній у відповідь штовхнув ОСОБА_16 від чого той впав та пошкодив руку. Він також радив ОСОБА_17 викликати поліцію, а сам поїхав у своїх справах.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що у вказану дату 24.04.2017 року біля 16.00 годин вона стояла на зупинці на перехресті вулиць Садової та Європейської у місті Роздільна та бачила, як двоє чоловіків - молодший ОСОБА_12 та старший - ОСОБА_5 з`ясовували між собою стосунки, голосно кричали, штовхали один одного. Вона не була свідком спричинення ними тілесних ушкоджень, але бачила на обличчі ОСОБА_5 кров, яку той витирав носовим платком, а рука у ОСОБА_16 виглядала неприродно вигнутою, тобто на її думку була пошкодженою. У машині Мітрофанського перебував її вихованець ОСОБА_18 , а його мати ОСОБА_13 їй розповіла, що ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_5 в обличчя кулаком та розбив йому носа. Сам ОСОБА_12 їй нічого не розповідав.

Свідок захисту ОСОБА_8 не спростував обставин, викладених у обвинуваченні та суду пояснив, що 24.04.2017 року з 15.00 до 17.00 годин він знаходився на вулиці Європейська у місті Роздільна, де прибирав у своїй машині, що стояла на узбіччі та почув голосний сигнал іншого автомобіля. Коли він підняв голову, то побачив, що по вулиці їдуть два автомобілі темного кольору, один з тонованим склом, а другий з прозорим. Машина з тонованим склом «підрізала» другу машину, яка опинилася на узбіччі під парканом, а потім обидві машини розвернулись і поїхали в бік кільця. Також він чув шум, крики, а згодом через декілька днів його знайшов водій машини, що опинилася на узбіччі ОСОБА_11 та просив підтвердити той факт, що його машину «підрізали» на вулиці і ледь не сталася ДТП. Чи наносили водії машин один одному тілесні ушкодження, він не знає і особисто не бачив.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: - заявою ОСОБА_5 , зареєстрованою 24.04.2017 року за №2236 про притягнення до відповідальності невідомої особи, який 24.04.2017 року в 16.00 годин на перехресті вулиць Європейська-Садова наніс йому тілесні ушкодження у вигляді удару кулаком у обличчя (а.с.73); витягом з ЄРДР №0000529 від 24.04.2017 року про внесення відомостей за заявою ОСОБА_5 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ст.125 ч.1 КК України (а.с.72); - висновком експерта №55 від 25.04.2017 року, який не суперечить показам обвинуваченого, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені наступні ушкодження: садна з синцями на слизових оболонках верхньої і нижньої губ; дані ушкодження спричинені у вказаний період часу 24.04.2017 року внаслідок дій тупим предметом; не виключено, що у якості такого предмета могла бути рука (кулак); виявлені у ОСОБА_5 ушкодження не є небезпечними для життя, мають скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів за вказаним критерієм відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.1., п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.) (а.с.74-75).

Частини 1, 2, 3 ст. 101 КПК України визначають, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Аналізуючи зазначені норми закону та обставини справи, суд приходить до висновку, що судово-медична експертиза у даному кримінальному провадженні була проведена з дотриманням порядку, визначеного ст. ст. 242, 243 КПК України. Висновок експерта №55 від 25.04.2017 року відповідає вимогам ст. 101 КПК України та ґрунтується на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо, вони йому стали відомі зі слів підекспертного ОСОБА_5 ..

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У суду немає підстав для визнання недопустими доказів, наданих обвинуваченням, оскільки їх збір та фіксація відповідають нормам КПК України.

Давши оцінку всім доказам в сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому доведена повністю і не знаходить підстав для ухвалення виправдувального вироку відносно нього.
Так, в судовому засіданні достовірно встановлено мотив злочину - це неприязні стосунки, достовірно доведено присутність обвинуваченого на вказаному потерпілим, місці вчинення злочину, відповідають поясненням сторін і механізму заподіяння тілесних ушкоджень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та вину його у вчиненні даного злочину вважає повністю доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання (а.к.п.78,110), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.76,77) і є особою раніше не судимою (а.к.п.80), має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010 року народження та 2013 року народження ( а.к.п108,109)

При призначенні виду та міри покарання суд враховує, що ОСОБА_4 не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в РЦЗ як безробітний не перебуває та державної допомоги не отримує, тобто не має постійного джерела доходів (а.к.п.105,106,111).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної працівником Роздільнянського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції видно, що обвинувачений ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності вперше, має постійне місце проживання, проживає зі своєю сім`єю, виховує двох неповнолітніх дітей, на теперішній час тимчасово не працює, допомагає дружині по господарству та вихованню дітей. Стан здоров`я задовільний, наркотичні речовини не вживає, інколи на свята вживає спиртні напої. Має кваліфікацію електрогазо-зварювальника 3 розряду, проходив службу у ЗСУ, у 2006 році закінчив Одеський державний екологічний університет, отримав спеціальність екологія та охорона навколишнього середовища. Зв`язок із особами з антисоціальною поведінкою не підтримує. Винним у скоєному правопорушенні себе не визнає, у правопорушенні звинувачує потерпілого ОСОБА_5 , вважає, що він вчинив не справедливо.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі (а.к.п.50-52).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім буде призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.

Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, як зазначено у ч.1 ст.56 КК України. Обставини, які згідно ч.3 ст.56 КК України, виключають призначення громадських робіт ОСОБА_4 відсутні.

Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази не приєднувались.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покаранняу виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речові докази до кримінального провадження не долучались

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили _____ ________ 2014 року
Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді
у справі за _______________,
провадження _______________
Голова Роздільнянського районного суду
Одеської області ___________________ ОСОБА_19