Справа № 144/1048/17
Провадження № 1-кп/144/92/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, освіта базова загальна середня, згідно ст. 89 КК України не судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення прокурора Теплицького відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , з боку захисту обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2017 року, ОСОБА_3 , знаходилася у власному будинку в АДРЕСА_1 . В одній із кімнат будинку ОСОБА_3 побачила банківську картку «Авальбанк», що належить ОСОБА_5 , яка в той час винаймала будинок у останньої. В подальшому, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , ОСОБА_3 таємно, умисно, викрала банківську карту «Авальбанк» № НОМЕР_1 , про що не повідомила власниці. Далі 08.07.2017 біля 00 год. 30 хв., коли ОСОБА_3 знаходилась в Теплицькій ЛПЛ, що в смт. Теплик, по вул. Незалежності, 1, вирішила піти до банкомату «Приватбанк», що знаходиться в смт. Теплик, по вул. Чорновола, 2, та з метою незаконного збагачення, умисно, таємно, з корисливих мотивів, зняла із банківської карти грошові кошти у сумі 1000 гривень, після чого викрадені грошові кошти витратила на власні потреби, завдавши таким чином ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму. В подальшому, усвідомлюючи, що на банківській картці «Авальбанк», що належить ОСОБА_5 , яка все ще була у неї, залишились грошові кошти, 08.07.2017, близько 10 год., ОСОБА_3 , умисно, таємно, повторно, з метою крадіжки грошових коштів, перебуваючи в смт. Теплик, у банкоматі «Авальбанк» в смт. Теплик, що знаходиться по вул. Незалежності, 20, зняла із вказаної банківської картки, грошові кошти у сумі 200 гривень, та викрадені грошові кошти витратила на власні потреби, у такий спосіб завдавши потерпілі шкоди на вказану суму.

18 жовтня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони і підозрюваною ОСОБА_3 з іншої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України добровільно, за ініціативи потерпілої уклали угоду про примирення між собою.

Згідно з даною угодою потерпіла та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі; на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладено угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачень, щодо яких визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , її форма та зміст, відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 здійснила таємне викрадення чужого майна(крадіжку), а також крадіжка, вчинена повторно, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18 жовтня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, призначити їй узгоджене угодою про примирення від 18 жовтня 2017 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, на протязі 30 діб, з дня його проголошення, через Теплицький районний суд до Апеляційного суду Вінницької області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя