Справа № 363/1/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/35/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18.01.2018

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників потерпілої адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

підозрюваного ОСОБА_13 в режимі відеоконференції

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2018 року, якою задоволено клопотання заступника начальника СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення можливості внесення застави.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_13 . В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України. З врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, обставин його вчинення, з урахуванням покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 115 КК України, відсутні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку у майбутньому та виконання покладених процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2018 року клопотання задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення можливості внесення застави. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя послався на те, що учасниками судового засідання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. На думку слідчого судді наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 є особо тяжким злочином та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що ОСОБА_13 було незаконно затримано, при розгляді клопотання не доведено обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК, не доведено жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, не враховано, що підозрюваний позитивно характеризується, одружений, має міцні соціальні зв`язки, літній вік та поганий стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, захисників які просили апеляційну скаргу задовольнити, підозрюваного в режимі відео конференції, який підтримав подану апеляційну скаргу та відмовився висловити свої доводи на підтримку апеляційної скарги, пославшись на ст. 63 Конституції України, потерпілих та їх представників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області знаходяться кримінальне провадження № 0001249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

08.01.2018 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Роблячи висновок про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_13 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя виходив з сукупності наданих йому доказів, а саме: протоколу огляду місця події, протоколів допитів свідків,протоколу допиту підозрюваного, протоколу проведення слідчого експерименту, висновку експерта та інших доказів. Ця сукупність наданих доказів, на думку слідчого судді свідчить про наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_13 .
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на наступне. Термін обґрунтована підозра, згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
В даному випадку, надані слідчому судді дані ( протокол огляду місця події; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_13 в присутності захисника під час якого він повідомив про обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_14 ; протокол проведення слідчого експерименту з участю захисника, під час якого ОСОБА_13 відтворив на місцевості свої дії під час вчинення вбивства ОСОБА_14 та після цього ) переконують колегію суддів в тому, що підозрюваний ОСОБА_13 може бути причетний до вчинення вбивства ОСОБА_14 і тому колегія суддів приходить до висновку про наявність на даний час обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_13 вбивства ОСОБА_14 ..
При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про обрання ( застосування ) запобіжного заходу не вирішуються питання про доведеність вини особи, оскільки це вирішується при судовому розгляді справи по суті.
На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно дійшов до висновку, про існування щодо ОСОБА_13 ризиків, передбачених ч. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, може перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином. До такого висновку колегія суддів прийшла з огляду на наступне. Тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , можливе покарання за нього і, те, що зник з місця вчинення злочину свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Те, що підозрюваний знищив частину речових доказів по справі, а інші докази досудовим слідством ще не віднайдені, свідчить про існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України. Можливість впливу на потерпілих, в разі перебування на волі, на думку колегії суддів також наявна, поскільки він знає потерпілих, проживає з ними на одній вулиці, що свідчить про можливість впливу на них з метою уникнення відповідальності. Крім того, в разі перебування на волі, підозрюваний ОСОБА_13 може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, поскільки у нього наявний тривалий конфлікт з родиною потерпілої.
Зазначене вище переконує колегію суддів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання цим ризикам.
Посилання апелянта на відсутність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, поскільки суперечать матеріалам справи.
Щодо посилання захисника на незаконність затримання підозрюваного, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках : 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Як вбачається з протоколу затримання особи від 08.01.2018 року, слідчим зазначено підставу затримання безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин . Ця обставина, на думку колегії суддів, слідчим зазначена безпідставно. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_13 не був затриманий уповноваженою особою під час вчинення або безпосередньо після вчинення злочину (події, що інкримінуються ОСОБА_13 мали місце 29.12.2017 року, а затриманий він був 08.01.2018 року ). В подальшому, 08.01.2018 року, ОСОБА_13 була оголошена підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та суд після цього приймав рішення про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Колегія суддів зазначає, що на стадії вирішення слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри, наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Враховуючи, що в наданих матеріалах наявна обґрунтована підозра, доведені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини справи та наявність зазначених вище ризиків, дані про особу підозрюваного, конфліктні відносини з родиною потерпілої свідчать про те, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню наявним ризикам.
На думку колегії суддів, на стадії апеляційного розгляду усунути допущені слідчим порушення при затриманні ОСОБА_13 , неможливо.

Таким чином, доводи апеляційних скарг про необхідність скасування ухвали слідчого судді та зміни запобіжного заходу колегія суддів вважає безпідставними.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2018 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення можливості внесення застави, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДІ :