АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/14/18 Справа № 409/2404/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляціями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2017 року про виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, та направлення їх до Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування,-

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною постановою суду першої інстанції від 16.03.2017 р. було виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, та направлення їх до Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що у справі було допущено неповноту та неправильність досудового розслідування, які неможливо виправити у судовому засіданні.

Вказує, що органом досудового розслідування не було встановлено, чиїм саме майном (грошовими коштами) заволоділи підсудні шляхом вчинення інкримінованих їм шахрайських дій, оскільки в обвинуваченні зазначено, що набуті ними грошові кошти належали ПАТ КБ «ПриватБанк», в той час як з аналізу досліджених в судовому засіданні доказів випливає, що мало місце заволодіння шляхом обману грошовими коштами низки фізичних осіб, що були отримані цими особами на підставі оформлених на їх ім`я кредитних договорів.

Незважаючи на це, вказані особи були залучені до участі у справі у статусі свідків, а не потерпілих, чим істотно порушені їх права, в тому числі право на подання цивільного позову. Таке порушення не могло бути усунуте під час судового розгляду зважаючи на те, що прокурором обвинувачення в суді не було змінене, не було конкретизовано обставини заволодіння обвинуваченими грошовими коштами, власника таких коштів, особи, яким було заподіяно матеріальну шкоду.

В апеляції захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції від 16.03.2017 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що вказана постанова є незаконною, оскільки не узгоджується з вимогами, викладеними у Постанові пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 р. № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на досудове розслідування», згідно яким поновлення порушених при розслідуванні справи процесуальних прав учасників процесу шляхом направлення справи на додаткове розслідування не допускається.

В апеляції прокурор просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції від 16.03.2017 року, матеріали справи повернути до суду першої інстанції для розгляду у тому ж складі суду.
Зазначає, що суд послався на порушення прав фізичних осіб, які отримали кредити в ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з тим, що останні були залучені до участі у справі у статусі свідків, в той час як фактично вони мають бути визнані потерпілими. Разом з тим, раніше суд відхилив клопотання тих самих осіб про визнання їх потерпілими, заявлені під час судового розгляду.

Вказує, що цивільні позови можуть бути заявлені як в порядку кримінального, так і в порядку цивільного судочинства, а отже права вказаних фізичних осіб не порушені, а також ці недоліки можна виправити в суді, а отже направлення справи на додаткове розслідування з цих підстав є недопустимим.

Також зазначає, що документи на підтвердження розміру цивільного позову були витребувані від ПАТ КБ «ПриватБанк» постановою суду від 27.10.2016 р., яка до часу винесення оскаржуваної постанови не була виконана, а отже судом не були досліджені всі докази і не вжиті заходи до повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, у зв`язку з чим рішення про направлення справи у відповідній частині на додаткове розслідування належить вважати передчасним.

В апеляції захисник ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції від 16.03.2017 року, матеріали справи повернути до суду першої інстанції для розгляду у тому ж складі суду.
Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що є передчасним і необґрунтованим висновок суду про необхідність направлення справи на додаткове розслідування у зв`язку з тим, що в згідно обвинуваченню потерпілим є ПАТ КБ «ПриватБанк», в той час як фактично, на думку суду, мало місце заволодіння шляхом обману грошовими коштами низки фізичних осіб, що були отримані цими особами на підставі оформлених на їх ім`я кредитних договорів, за якими з них стягнуті кошти на користь банку в судовому порядку.

Так, судом не було досліджено та встановлено, до кого з відповідних осіб були заявлені позови ПАТ КБ «ПриватБанк», на які саме суми, в якому розмірі ці позови задоволені та фактично виконані, що дозволило б встановити, чи мають бути вказані особи потерпілими або свідками у даному кримінальному провадженні.

Крім того, судом не було допитано представника цивільного позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», не було встановлено доказів розміру заподіяної шкоди. Винесену за ініціативою сторони захисту постанову суду від 27.10.2016 р. про витребування відповідних документів від ПАТ КБ «ПриватБанк» на час постановлення оскаржуваної ухвали виконано не було.

На думку захисника, зазначена судом неповнота досудового розслідування може бути усунута в суді, а отже не може мати наслідком повернення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які апеляції підтримали, на їх задоволенні наполягали; представника потерпілого, який проти задоволення апеляцій заперечував; перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 281 КПК України (в редакції 1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Це положення Закону знайшло своє відображення у вигляді відповідного роз`яснення, що міститься в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року за № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», де зазначено, що у випадках, коли суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України (в редакції 1960 року), вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим, а за необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів.
Розглядаючи кримінальну справу щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , суд не врахував зазначених вимог закону.
Так, висновки суду про те, що органом досудового розслідування було помилково визначено як потерпілого від вчинених обвинуваченими злочинів ПАТ КБ «ПриватБанк», в той час як фактично потерпілими мають бути фізичні особи позичальники, залучені обвинуваченими шляхом обману для оформлення на їх ім`я споживчих кредитів, і з яких банк стягнув на свою користь кредитну заборгованість в порядку цивільного судочинства, - є передчасними, оскільки судом не було з`ясовано, до кого саме із вказаних осіб були пред`явлені позови банком, в якому обсязі ці позови були задоволені, чи виконані відповідні рішення у будь-якій частині.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такий недолік може бути усунутий у межах судового розгляду шляхом витребування документів, допиту відповідних осіб, вчинення інших процесуальних дій, а отже він не може вважатися належною підставою для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування. Крім того, за правилами ст. 42 КПК України (в редакції 1960 року) залучення потерпілого до участі у справі може мати місце також за ухвалою суду.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення про повернення справи на додаткове розслідування з підстав неповноти та неправильності досудового слідства, в той час як передбачені законом підстави для прийняття такого рішення відсутні, а тому оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а справа - поверненню до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 377 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
Апеляції прокурора ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_16 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2017 року про виділення в окреме провадження матеріалів кримінальної справи № 6061086 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, та направлення їх до Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування, - скасувати, матеріали повернути до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4