ЄУН193/1571/17
Провадження №1-кп/193/25/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
14 лютого 2018 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000477 від 21 листопада 2017 року відносно
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Котильово

Новоселецького району Чернівецької області,

освітасередня, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-15.07.2008 Софіївським РС Дніпропетровської області за ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України у вигляді відбування покарання на строк 5 років, ст. 75 КК України 2001 р. від відбування окарання звільнений з випробувальним строком 3 роки.
-16.03.2009 Софіївським РС Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді покарання позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане покарання по вироку Софіївського РС від 15.07.2008 року у виді 2 років позбавлення волі і остаточне покарання у виді позбавлення волі на строком 6 років у виправних колоніях,звільнений 01.12.2014 р. Солонянська ВК Дніпропетровської області;
у вчиненні кримінального правпорушення , передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном зловживаючи довірою (шахрайство), вчиненого повторно, при слідуючих обставинах:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи раніше засудженим Софіївським районним судом Дніпропетровської області 15.07.2008 р. за ст. 289 ч.2,185 ч.2 за ст. 185 ч. 3 та 16.03.2009 р. за ст. 185 ч. 3 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане покарання по вироку Софіївського РС від 15.07.2008 року у виді 2 років позбавлення волі і остаточне покарання 6 років позбавлення волі та маючи непогашену та не зняту в установленому порядку судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин: наприкінці листопада місяця 2015 року точного часу не встановлено ОСОБА_5 , прийшов до раніше знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якій раніше допомагав по господарству де переслідуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном зловживаючи довірою людини похилого віку ОСОБА_6 , уклав усну угоду з ОСОБА_6 про передачу йому бензопилу "Дніпро-М БМ 4200-2" яка на праві власності належала ОСОБА_4 , для виконання робіт у власному домоволодінні.

Потім ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу та обернення його на свою користь отримавши право на бензопилу "Дніпро-М БМ 4200-2" достовірно знаючи про те, що вказана бензопила належить ОСОБА_4 розпорядився нею на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканцю смт Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_5 розпорядившись чужим майном на власний розсуд, спричинив ОСОБА_4 , матеріальний збиток, згідно висновку товарознавчої експертизи № 3989 від 09.12.2017, на загальну суму на суму 942 гривень 50 копійок.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.2 КК України тобто заволодіння чужим майном зловживаючи довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що наприкінці листопада місяця 2015 року прийшов до раніше знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якій раніше допомагав по господарству де п уклав усну угоду з ОСОБА_6 про передачу йому бензопили "Дніпро-М БМ 4200-2" яка на праві власності належала ОСОБА_4 , для виконання робіт у власному домоволодінні. Потім ОСОБА_5 , продав бензопилу ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у скороченому порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого обвинуваченому діяння і учасниками не оспорюються, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 2 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном зловживаючи довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
Докази вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.
Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 офіційно не працює, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, Є скарги від сусідів, неврівноважений, конфліктний, вживає алкогольні напої, не одружений.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які помякшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст. 190 КК України, строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ч. 1 п.п.1,2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань прабації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ - бензопилу марки "Дніпро-М БМ-4500-2" повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.к.п.27).
Матеріали кримінального провадження №0000477 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №193/1571/17, провадження 1-кп/193/25/18.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з часу вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1