В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2018 Справа №607/57/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003939 від 06 грудня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синява Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В:
05 грудня 2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем "Mercedes-Benz Sprinter 412 D", р.н. НОМЕР_1 та рухався по правій смузі свого напрямку проїзної частини проспекту Степана Бандери м. Тернополя в напрямку до вул. Руської у м. Тернополі.

Рухаючись у вказаному напрямку, зі швидкістю 50 км/год, і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу зупинки громадського транспорту, водій ОСОБА_4 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що по вказаному нерегульованому пішохідному переході рухається пішохід ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 18.1. ПДР України, не зменшив швидкість руху керованого автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 412 D", р.н. НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб пропустити пішохода, який рухався по зазначеному пішохідному переході, а продовжував рух у зазначеному напрямку, та допустив наїзд на неї після чого застосував гальмування.

Унаслідок порушення вищевказаних пунктів Правил, ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва на право відносно напрямку руху автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 412 D", р.н. НОМЕР_1 .

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 спричинено відкриту проникаючу черепно-мозкову травму, забій стиснення головного мозку судоральною гематомою зліва, набряк головного мозку, зклинення основи черепа, що призвели до смерті.

Дорожньо-транспортна пригода перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.4. ПДР України.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Показав, що 05 грудня 2017 року близько 21 години 30 хвилин він керував автомобілем марки « Мерседес» по проспекту С.Бандери в напрямку вул.Руська в м.Тернополі. Рухався він зі швидкістю 50 км/год. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу він за 1-2 метра від автомобіля побачив пішохода, яка переходила проїзну частину зліва направо в напрямку руху його автомобіля. У цей час він скерував автомобіль вліво, проте уникнути наїзду на пішохода йому не вдалось. Після наїзду він розпочав гальмування транспортного засобу. Заподіяну ним шкоду він відшкодував потерпілій. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі, врахувати, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
Цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 874 гривні визнає повністю.
Крім власного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доводиться показаннями потерпілої, та наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення доказами, а саме:
-показаннями, допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , яка суду показала, що 05 грудня 2017 року вона перебувала за межами України. Саме тоді їй по телефону повідомив син ОСОБА_10 про те, що донька потрапила в ДТП та перебуває у важкому стані в лікарні. 06 грудня 2017 року вона прибула в м.Тернопіль та у Тернопільській обласній клінічній комунальній психоневрологічній лікарні дізналася, що її донька внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в результаті ДТП померла.
Обвинуваченим їй відшкодована моральна шкода в повному обсязі, у даній частині вона до останнього претензій не має. Просить суд призначити обвинуваченому справедливе покарання за вчинене, щодо застосування ст.75 КК України до ОСОБА_4 заперечує.
-даними, які містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та план схемою з фототаблицею від 05 грудня 2017 року, згідно яких встановлено місце вчинення злочину, зафіксована ділянка дороги, дорожнє покриття, дорожні знаки, слідова інформація на проїзній частині;
-даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 14 грудня 2017 року, згідно яких отримано вихідні дані щодо місця наїзду автомобіля марки «Мерседес» на пішохода, траєкторія та швидкість руху пішохода, траєкторія та швидкість руху автомобіля марки «Мерседес», видимість пішохода на пішохідному переході, видимість пішохідного переходу та загальна видимість у напрямку руху;
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №441 від 05 грудня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено;
-висновком, проведеної судово-медичної експертизи №1916 від 27 грудня 2017 року, з якого вбачається, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_4 , відібраної 05.12.2017 року о 22 год. 50 хв. медичними працівниками в приміщенні КУТОР "ТОНД", - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;
-висновком, проведеної інженерно-транспортної експертизи №5-707/17 від 18.12.2017 року, з якого слідує, що технічних несправностей (невідповідностей) вимогам п. 31.4.1 (Гальмові системи) ПДР України робочої гальмової системи автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 412 D, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дослідження, не виявлено - система знаходиться в працездатному стані.
На момент експертного дослідження рульове керування автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 412 D, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться в працездатному стані, невідповідностей вимогам п. 31.4.2 (Рульове керування) ПДР України не виявлено.
Зовнішні світлові прилади, а саме фари головного світла, автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 412 D, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 знаходяться в працездатному стані, проте вимогам п. 31.4.3 (Зовнішні світлові прилади) ПДР України не відповідають.
На момент експертного дослідження технічних несправностей (невідповідностей) систем, а саме робочої гальмової системи та системи рульового керування (згідно заданих слідством запитань) автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 412 D, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що відповідають за безпеку, не виявлено. Системи перебувають в працездатному стані і можуть виконувати свої функції. Отже, питання слідства про вплив на керування, час виникнення несправностей, можливість виявлення водієм та перебування в причинному зв`язку з настанням ДТП - втрачають зміст з технічної точки зору і по цій причині не вирішувались.
Прилади зовнішнього освітлення, а саме фари головного світла перебувають в працездатному стані, проте вимогам п. 31.4.3 (Зовнішні світлові прилади) ПДР України не відповідають. Причиною, що викликає такий стан є, ймовірно, аварійне пошкодження розсіювача правої фари. Вирішення питань слідства про вплив на керування, можливість виявлення водієм та перебування в причинному зв`язку з настанням ДТП, для аварійних пошкоджень, позбавлене технічного змісту, а тому не проводилось;
-висновком інженерно-транспортної експертизи №5-706/17 від 22.12.2017 року, з якого вбачається, що первинний контакт при наїзді автомобілем «MERCEDES-BENZ SPRINTER 412D» на пішохода відбувся його передньою правою частиною на відстані 0,50-0,81 м від повздовжньої осі автомобіля (фара, капот моторного відсіку).
Виявлені пошкодження утворились внаслідок дії тупого предмету обмеженої ширини, деформуюче зусилля якого було направлене спереду-назад.
Наїзд автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 412D» на пішохода відбувся у поперечному напрямку по відношенню до елементів дороги на правій смузі руху транспортного потоку в напрямку до вул. Руська, у повздовжньому напрямку дещо передує початку утворення зафіксованої ділянки «осипу скла автомобіля» ближня границя еліпса розсіювання уламків розміщується від місця наїзду на відстань, близьку до переміщення їх в повздовжньому напрямку за час вільного падіння.
Встановити в абсолютних величинах місце наїзду автомобілем на пішохода не надається можливим в зв`язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця пригоди;
-висновком судової інженерно-транспортної експертизи №5-726/17 від 21.12.2017 року, з якого вбачається, що в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, від водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D», при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, вимагалась лише підвищена увага до дорожньої обстановки і відповідно водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D», діючи відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода (не створюючи при цьому небезпеки для її руху), і наїзд можна було б запобігти при плавному зменшенні швидкості не до повного блокування коліс.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, на момент проведення експертизи не відомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D» діяти відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначеного пункту Правил.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D» вимогам п. 18.1 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D» вимогам п. 12.2 ПДР України не вбачається.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо до наїзду на пішохода водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D» рухався зі швидкістю 50 км/год, невідповідностей в діях водія транспортного засобу технічним вимогам п. 12.4 ПДР України не вбачається.
При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 412 D» вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання ДТП - наїзд транспортного засобу на пішохода, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» зазначеним вимогам пункту Правил;
-висновком судово-медичної експертизи №914 від 29 грудня 2017 року, з якого вбачається, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, що у перебігу травматичного процесу призвела до набряку-набубнявіння головного мозку та його компресії (стиснення).
Викладений підсумок про причину смерті підтверджується наведеними у медичній карті даними клінічного протікання травми голови за період її стаціонарного лікування, характером виявлених при судово-медичній експертизі її трупа ушкоджень голови, а також результатами мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів (субарахноїдальний крововилив, множинні крововиливи в речовину головного мозку, набряк-набубнявіння мозку).
ОСОБА_9 , 05.12.2017 о 22.00 год. була доставлена швидкою медичною допомогою у Тернопільську університетську лікарню, де 07.12.2017 о 00.40 год. була констатована її смерть.
За період перебування ОСОБА_9 у вказаному лікувальному закладі, у неї, за даними клінічних обстежень та проведеного 05.12.2017 оперативного втручання ("декомпресивна краніектомія зліва, видалення субдуральної гематоми"), були діагностовані: відкрита черепно-мозкова травма, забій-стиснення головного мозку субдуральною гематомою зліва, набряк головного мозку з вклиненням мигдаликів мозочка у великий потиличний отвір, перелом склепіння та основи черепа справа, пневмоцефалія, оторея справа, ринорея; закрита травма грудної клітки, забій легень двобічно; посттравматична нейроретинопатія обох очей, частковий гемофтальм справа, постгеморагічна анемія важкого ступеня.
Із зовнішніх травматичних змін у ОСОБА_9 були описані у медичній карті: рана потилиці справа, синці повік обох очей, синець правої брови, рана на лівій брові, рана правої ягодиці, синець в ділянці правого колінного суглоба.
При проведенні 07.12.2017 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , крім слідів проведення медичних маніпуляцій, ін`єкцій та оперативного втручання, виявлено такі травматичні зміни:
-травму голови, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку; просторий крововилив у м`які тканини правої скроневої, правих половин лобної, тім`яної та потиличної ділянок; синець правої завушної ділянки; садно правої половини чола; садно лівої половини чола; синці верхньої повіки правого ока, обох повік лівого ока; садно правої половини підборіддя;
-крововиливи у корені легень; крововилив у серповидну зв`язку печінки;
-синець правого плеча; синець правої сідниці; рана, синець та крововилив у м`які тканини верхньої третини правого стегна; синець та крововилив у підшкірно-жирову клітковину правого коліна та правої гомілки; синець та крововилив у м`які тканини лівого коліна.
Ці травматичні зміни у ОСОБА_9 утворилися прижиттєво, незадовго до її поступлення на стаціонарне лікування, що підтверджують відображений у медичній карті характер перебігу травми голови у неї, встановлені при судово-медичній експертизі її трупа морфологічні властивості виявлених ушкоджень та результати мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів вилучених з її трупа.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 , зважаючи на їх види (переломи, крововиливи, синці, садна), морфологічні властивості рани правого стегна та описання у медичній карті інших ран як "забійно-рвана" та "рвана", утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких, у цих ушкодженнях, не відобразилися.
Масивність, множинність, різноманітний характер тілесних ушкоджень (садна, синці, рани, крововиливи, переломи кісток тощо), локалізація тілесних ушкоджень на різних анатомічних ділянках тіла, висота розташування та морфологічні властивості травматичнихзмін правої нижньої кінцівки, наявність ознак різкого загального струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (корені легень, серповидну зв`язку печінки), в сукупності, дають підставу стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, зокрема наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу на потерпілу, котра в момент первинного контакту із ним перебувала у вертикальному чи близькому до нього положенні.
Правобічна локалізація більшості із виявлених тілесних ушкоджень, морфологічні властивості травматичних змін голови та ушкоджень правої нижньої кінцівки, загалом свідчать, що первинний контакт транспортного засобу, не виключено, міг відбутися із правою половиною тіла ОСОБА_9 .
Згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), виявлені на трупі ОСОБА_9 тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості у живих осіб, кваліфікуються таким чином:
-травматичні зміни голови - тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя;
-рана, синець та крововилив у м`які тканини верхньої третини правого стегна - легкі тілесні ушкодження з короткочасним (більш як 6 діб) розладом здоров`я;
-інші травматичні зміни - легкі тілесні ушкодження.
Між тілесними ушкодженнями, що отримані ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та настанням її смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
При судово-медичній експертизі крові з трупа ОСОБА_9 , виконаній у відділенні судово-медичної імунології, встановлена група крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-А анти-В за ізосерологічною системою АВ0;
-висновком, проведеної судово-медичної експертизи №1862 від 15 грудня 2017 року, з якого слідує, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові від трупа ОСОБА_9 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
Таким чином, оцінивши всі докази в кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання, відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні.
Разом з тим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та настання наслідків смерть потерпілої, і враховує обставини, які пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої моральної шкоди потерпілій, позитивну характеристику з місця проживання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Тому, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами,оскільки саме такий вид покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боки потерпілого.
Тому, цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь фінансового управління Тернопільської обласної ради 874 грн. (вісімсот сімдесят чотири гривні), затрачених на лікування потерпілого від злочину підлягає до задоволення.
У справі є процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи №5-707/17 від 18.12.2017 року в розмірі 865,90 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-706/17 від 22.12.2017 року в розмірі 865,90 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-726/17 від 21.12.2017 року в розмірі 1979,20 грн., а всього на загальну суму 3711 грн. (три тисячі сімсот одинадцять гривень), які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи №5-707/17 від 18.12.2017 року в розмірі 865,90 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-706/17 від 22.12.2017 року в розмірі 865,90 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-726/17 від 21.12.2017 року в розмірі 1979,20 грн., а всього на загальну суму 3711 грн. (три тисячі сімсот одинадцять гривень) в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури про стягнення з ОСОБА_4 в користь фінансового управління Тернопільської обласної ради 874 грн. (вісімсот сімдесят чотири гривні), затрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь Фінансового управління Тернопільської обласної ради 874 грн. (вісімсот сімдесят чотири гривні), (р/р0001 ГУДКСУ в Тернопільській області, код 37977599, МФО 838012, призначення платежу «інші надходження»).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1