Номер провадження: 11-кп/785/1290/17
Номер справи місцевого суду: 522/6331/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2017 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, працюючого на посаді художнього керівника ДП «Одеський державний цирк», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,повернутий прокурору для усунення недоліків,

встановив:
Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК Україниповернутий прокурору з наступних підстав:

- в порушення приписів п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить необхідних відомостей ані щодо потерпілого, ані щодо його представника ОСОБА_10 ;
- у обвинувальному акті відносно обвинуваченого ОСОБА_7 викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, однак, органом досудового розслідування в обвинувальному акті стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не зазначено, в чому саме полягає неправомірна вигода одержана юридичними особами в результаті неправомірних дій обвинуваченого;
- зі змісту викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, та формулювання обвинувачення, органом досудового розслідування не зазначено, які саме діяння обвинуваченого ОСОБА_7 призвели до завдання збитків державному бюджету України на суму 180302,18 грн., адже з обвинувального акту відомостей про той факт, що директор ДП «Одеський державний цирк» ОСОБА_7 , або підприємство «Альтіс-ЛТД» складали з будь-якими фізичними або юридичними особами договори оренди державного нерухомого майна, загальною площею приблизно 2109,03 кв. м., яке перебуває на балансі ДП «Одеський цирк»,- не вбачається;
- обвинувальний акт не містить відомостей про те, що підприємство «Альтіс-ЛТД» використовувало будь-які права, надані йому на підставі довіреності від 01.10.2009 року, щодо уповноваження підприємства «Альтіс-ЛТД» в особі директора ОСОБА_11 представляти інтереси довірителів - учасників Договору №4 від 01.06.98 року у всіх підприємствах та організаціях, та надання права отримувати документи, укладати угоди (контракти, договори) в тому числі по експлуатації, по технічному обслуговуванню, по передачі в оренду юридичним та фізичним особам приміщень будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Княжа, 32, передану в спільну діяльність, зі строком дії 3 роки, внаслідок яких Міністерство культури України реально мало можливість отримати доходи від користування орендованими приміщеннями.
- відсутність в обвинувальному акті фактичних обставин і конкретного формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку;
- на порушення вимог ст. 109 КПК України, у реєстрі матеріалів досудового розслідування у розділі процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування зазначені, у тому числі, доручення про проведення досудового розслідування, клопотання про тимчасовий доступ, доручення про проведення слідчих дій, протокол тимчасового доступу, клопотання про арешт майна, тощо.
З огляду на наведені доводи, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені вище недоліки обвинувального акту, унеможливлюють подальший судовий розгляд кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 зазначив, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України в повному обсязі, оскільки він містить виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого;

- посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті не зазначені відомості про представника потерпілого Міністерства культури України, не відповідає дійсності, оскільки у обвинувальному акті зазначено його прізвище, ім`я, по батькові, місце перебування та номер телефону;

- посилання в ухвалі суду на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту;

- обвинувальний акт у кримінальному провадженні складений у відповідності до вимог КПК України, тому підстав для його повернення прокурору немає.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді 1-ї інстанції у іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до приписів ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Отже, на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі вдаватись до оцінки доказів та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це є прерогативою наступної стадії судового розгляду, тому колегія суддів вважає підстави для повернення обвинувального акту, наведені в ухвалі суду першої інстанції, - надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції, окрім того, послався на недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження і зазначив їх в ухвалі як підстави для повернення прокурору обвинувального акту.

Разом з тим, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає можливість повернення обвинувального акту чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у разі їх невідповідності вимогам КПК України, але норми діючого кримінально-процесуального закону не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Таким чином висновки суду 1-ої інстанції про те, що представником потерпілого - юридичної особи може бути лише захисник, є необґрунтованими.
Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а суду 1-ої інстанції слід розглядати його у межах обвинувачення, висунутого органом досудового розслідування, отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Приморського районного суду м. Одеси на розгляд, зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2017 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 ,обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК Україниповернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3