Справа № 373/1807/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000628 від 10.07.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 , раніше судимий, останні рази 17.07.2012 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 7 місяців, 12.04.2016 року за ч. 2 ст. 307 КК України до основного виду покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин. 09.07.2017 близько 21 год. 30 хв. (точного часу не встановлено), ОСОБА_4 , проходячи по вул. Героїв Дніпра в м. Переяслав-Хмельницький, побачив велосипед марки «ARDIS KALIBER MTB», який стояв поблизу входу до клубу в мікрорайоні «Трубайлівка», що по вул. Героїв Дніпра, 52 в м. Переяслав-Хмельницький, після чого в нього раптово виник умисел на його крадіжку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, сів на велосипед марки «ARDIS KALIBER MTB», який належав ОСОБА_5 , та на викраденому велосипеді зник з місця вчинення злочину, чим незаконно здійснив викрадення чужого майна.

Викраденим велосипедом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 4/1859 від 19.09.2017 року потерпілому ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 4156 гривень 66 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, зазначивши, що обвинувачення є йому зрозумілим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що між ним та потерпілим в присутності законного представника потерпілого була укладена угода про примирення від 16.01.2018.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 підтвердили обставини укладення угоди та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

Учасники кримінального провадження подали суду угоду наступного змісту:

„ Дана угода укладається між:

ОСОБА_5 (особою, яка є потерпілою від кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_6 (особою, яка законним представником неповнолітнього потерпілого від кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2

та

ОСОБА_4 (особою, яка є обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

І. Формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий, а саме: 11.08.2011 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки, 17.07.2012 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 7 місяців, 12.04.2016 року за ч. 2 ст. 307 КК України до основного виду покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 09.07.2017 року близько 21 год. 30 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) проходячи по вул. Героїв Дніпра в м. Переяслав-Хмельницький, останній побачив велосипед марки «ARDIS KALIBER MTB», який стояв поблизу входу до клубу в мікрорайоні «Трубайлівка», що по вул. Героїв Дніпра, 52 в м. Переяслав-Хмельницький, після чого в ОСОБА_4 раптово виник умисел на його крадіжку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, ОСОБА_4 впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, сів на велосипед марки «ARDIS KALIBER MTB», який належав ОСОБА_5 , та на викраденому велосипеді зник з місця вчинення злочину, чим незаконно здійснив викрадення чужого майна.

Викраденим велосипедом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 4/1859 від 19.09.2017 року потерпілому ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 4156 гривень 66 копійок.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ІІ. Сторони також вважають, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини:

1) Примирення обвинуваченого з потерпілим;

2) ОСОБА_4 щиро розкаявся в тому, що вчинив злочин по відношенню до ОСОБА_5 та попросив у нього та у ОСОБА_6 вибачення. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вибачили ОСОБА_4 ;

3) Визнання ОСОБА_4 своєї вини, його каяття в тому, що він вчинив; намагання відшкодувати шкоду на стадії досудового розслідування;

ІІІ. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, порядок та строк її відшкодування:

1) ОСОБА_5 не було завдано матеріальної шкоди, оскільки викрадене майно було їм повернуте, у тому ж стані яке і було до вчинення крадіжки.

2) дії, не пов`язані з відшкодуванням шкоди, які ОСОБА_4 зобов`язаний вчинити на користь ОСОБА_5 , відсутні.

ІV. Узгоджене покарання сторонами.

За вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за таємне викрадення ОСОБА_4 майна ОСОБА_5 , сторони узгоджують наступне покарання.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 185 КК України: «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно - карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк», сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та застосувати ст.75 КК України звільнивши ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

V. Сторони підтверджують, що їм відомі наслідки укладення угоди про примирення:

Обвинувачений ОСОБА_4 підтверджує, що йому відомо про обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. (підпис).

Потерпілий ОСОБА_5 підтверджує, що йому відомо про обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. (підпис).

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтверджує, що йому відомо про обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. (підпис).

VIІ. Наслідки невиконання угоди (ст. 476 КПК України)

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

(підписи сторін угоди)

IX. Дана угода укладена у чотирьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу. По одному примірнику для Сторін угоди та примірник для суду. Дана угода діє з моменту підписання Сторонами.

XI. Підписи Сторін, які укладають дану Угоду.»

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, який вважає, що угода може бути затверджена, оскільки не порушує прав обвинуваченого та потерпілої особи, обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12, ч. 2 ст.185 КК України, ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному провадженні.

Укладення сторонами даної угоди є добровільним.

Укладена під час підготовчого судового засідання угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Потерпілому ОСОБА_5 в присутності його законного представника роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного в даній угоді.

Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Затвердити угоду про примирення від 16 січня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 в присутності законного представника потерпілого ОСОБА_6 .

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1