Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2746/17
Провадження № 1-в/553/533/2017
У Х В А Л А
Іменем України
30.11.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ПВК - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник ДУ "ПВК № 64" та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 03.07.2014 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 02.02.2016 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 03.07.2014 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна, строк попереднього ув`язнення в період з 22 квітня 2013 року по 03 серпня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_5 покарання відбуває з 22.04.2013 року, за період перебування в СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі один раз поміщався до карцеру, 7 стягнень не зняті та не погашені, заохочень не мав.
З 15.08.2014 року ОСОБА_5 міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії № 64, кінець строку покарання 09.01.2019 року.
З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 06.11.2017 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 20 разів притягувався до дисциплінарної' відповідальності, у тому числі один раз поміщався у ДІЗО. Допущені порушення виражались у порушені встановлених правил поведінки, розпорядку дня. Стягнення не зняті та не погашені Має одне заохочення Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливою ставлення з персоналом установи, до виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань, ставлення до праці неоднозначне. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. За станом здоров`я працездатний. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку Не завжди дотримується санітарно-гігієнічних норм. Намагається виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх самостійного виконання не має. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", оволодів робітничою професією столяра будівельного в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Заходи виховною характеру відвідує, але вірні для себе висновки не робить.

Соціально-корисні зв`язки підтримує з батьком, мачухою та братом шляхом листування, інколи отримує від них посилки. За характером спокійний, брехливий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Вину у скоєному злочині визнає, але робить це з метою отримати до себе поблажливість з боку адміністрації установи. Виконавчих листів не має.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, з 09.09.2016 року у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, досліджені судом докази та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно довідки начальника медичної частини ПВК № 64 від 27.10.2017 року засуджений ОСОБА_5 на диспансерному обліку не перебуває. Соматично здоровий. Перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: ППР-канабіоїдів, групи інвалідності не має, працездатний.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що під час відбування покарання він періодично працював на виробництві установи, відповідно до довідки головного бухгалтера установи ОСОБА_5 був працевлаштований в період з березня 2015 року по січень 2017 року різноробочим на виробництві установи, йому нараховувалася заробітна плата у березні-квітні, червні, серпні-вересні та грудні 2015 року, у січні та червні листопаді 2016 року, у січні 2017 року в загальному розмірі 929 грн. 16 коп.

Відповідно до характеристики засудженого він на даний час не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань.

Засуджений підтвердив в судовому засіданні той факт, що в даний час не працевлаштований, що адміністрацією установи йому було запропоновано роботу, проте він відмовився від неї, вважаючи, що це негативно вплине на його стан здоров`я, роботу ж, яку б він хотів виконувати, йому не пропонують через відсутність вільних робочих місць.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що за період з 22.04.2013 року він має 1 заохочення 03.11.2014 та 27 стягнень, які застосовувались до нього у 2013-2017 роках (в тому числі 29.04.2013 року, 09.08.2013 року, 21.08.2013 року, 21.11.2013 року, 03.12.2013 року, 14.02.2014 року, 30.04.2014 року, 18.07.2014 року, 26.12.2014 року, 27.12.2014 року, 16.01.2015 року, 22.03.2015 року, 08.04.2015 року, 05.05.2015 року, 15.05.2015 року, 18.06.2015 року, 19.06.2015 року, 07.07.2015 року, 09.07.2015 року, 07.08.2015 року, 13.08.2015 року, 03.12.2015 року, 20.03.2016 року, 01.05.2017 року, 29.05.2017 року, 12.06.2017 року, 10.07.2017 року), чотири з яких не погашені. Крім того, засуджений допускав порушення режиму утримання 15.09.2014 року та 27.11.2014 року, за які до нього не були застосовані заходи дисциплінарного впливу, представник адміністрації установи обмежився бесідою виховного характеру.

16.09.2016 року на засіданні комісії ПВК № 64 та спостережної ради виконкому Подільської районної у м. Полтаві ради вирішувалось питання доцільності застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, в направленні до суду відповідних матеріалів було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не досяг належного ступеню виправлення.

Досліджені судом докази свідчать про те, що після цього засуджений свою поведінку на кращу не змінив, а навпаки припинив працювати та неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання.

Як пояснив в судовому засіданні представник ПВК № 64, засудженому пропонувалась робота, проте він відмовився, оскільки працювати бажання не має, на даний час дана оцінка ступеню його виправлення - "Не стає на шлях виправлення".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_5 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1