Справа № 148/1158/17
Провадження №1-кп/148/189/17
12 вересня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
14 січня 2017 року близько 21.00 год. в с. Холодівка Тульчинського району Вінницької області, неподалік від місцевого магазину ОСОБА_4 зустріла свого знайомого ОСОБА_5 . В ході розмови ОСОБА_4 запропонувала останньому піти разом у гості до своїх родичів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають у АДРЕСА_2 , де вона на той час проживала, щоб відсвяткувати свято старого Нового року, на що ОСОБА_5 погодився.
Близько 21.30 год. 14.01.2017 року, прийшовши на територію вказаного вище будинковолодіння, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сіли за стіл та почали розпивати спиртні напої.
Сівши за стіл, ОСОБА_5 витягнув із кишені та поставив перед собою на столі мобільний телефон марки "Nokia 105 Black"чорного кольору, у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» із номером НОМЕР_1 та залишком грошових коштів на особовому рахунку у сумі 40 грн.
Близько 22.00 год. 14.01.2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли у сусідню кімнату спати, ОСОБА_5 вийшов на двір перекурити, залишивши на столі свій мобільний телефон, а ОСОБА_4 тим часом залишилась у кімнаті будинку за столом.
Побачивши на столі мобільний телефон у ОСОБА_4 виник умисел на таємне його викрадення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрала належний ОСОБА_5 телефон "Nokia 105 Black"чорного кольору вартістю 494 грн. 19 коп з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., яка у ньому знаходилась із залишком коштів на рахунку у сумі 40 грн., чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 559, 19 грн.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
З обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 15 червня 2017 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , під час досудового розслідування.
За змістом даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді 120 годин громадських робіт. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена повністю визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, укладеної з підозрюваною ОСОБА_4 ,визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, йому зрозумілі. Просив угоду затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене покарання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілим і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.
У пункті 1 ч.1 ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Форма та зміст угоди про примирення відповідають вимогам статті 471 КПК України. Зазначене в угоді узгоджене сторонами угоди покарання для обвинуваченої встановлене в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше не судима, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб і відповідають вимогам КПК України та КК України.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення обов`язки, очевидно можливі для виконання.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 15 червня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 відповідно до ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 15 червня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілимОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Речові докази: мобільний телефон марки "Nokia 105 Black" та СІМ - картку мобільного оператора "Київстар", передані на відповідальне збергінання потерпілому ОСОБА_5 , - повернути останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта в сумі 494,35 грн.(чотириста дев`яносто чотири гривні тридцять п`ять копійок).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30-ти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1