Провадження № 1-кс/201/29/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши за участю скаржника у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28.11.2017р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001032 від 17.08.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. В обґрунтування скарги зазначила, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не проводилося належним чином, необхідні слідчі дії не виконуються, постанова не відповідає вимогам закону.

ОСОБА_3 в судовому засіданні подану нею скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та додані докази, суд приходить до наступного.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Судом встановлено, що 28.11.2017р. постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001032 від 17.08.2017р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В оскаржуваній постанові зазначено наступне.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2017р. зобов`язано уповноважену службову особу прокуратури Дніпропетровської області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 10.07.2017р. до ЄРДР та розпочати розслідування.
На виконання вказаної ухвали слідчого судді прокуратурою Дніпропетровської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001032 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.367 КК України.
Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено першому слідчому відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області.
З метою нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановою заступника прокурора Дніпропетровської області призначено групу прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області.
В ході досудового розслідування, слідчим шляхом не надалось можливим встановити та допитати заявника ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю в матеріалах кримінально провадження скарги, а також неможливістю встановити контактний номер телефону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 369 КПК України судові рішення яким суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.
Відповідно до ст. 370 КПК України вмотивованим є рішення суду в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. В той же час, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, досліджені під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 Цього кодексу.
Із змісту ст. 372 КПК України вбачається, що в мотивувальній частині ухвали суду повинно бути зазначено суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається, встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів не врахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при поставленні ухвали і положення закону якими він керувався.
Як встановлено досудовим розслідуванням, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2017р. зобов`язано уповноважену особу прокуратуру Дніпропетровської області виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 10.07.2017р., в якій остання просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу органу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про скоєння кримінального правопорушення до ЄРДР та почати досудове розслідування. На виконання вказаної ухвали слідчого судді внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Разом з тим. із змісту самої ухвали від 08.08.2017р. встановлено, що відповідно до вимог ст. 369, 370, 372 КПК України не зазначено в чому саме полягає скоєння кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України та які саме докази безпосередньо дослідженні слідчим суддею в судовому засіданні стали підставою для задоволення заяви.
В даному випадку, подана заява ОСОБА_3 до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська сама по собі не містить ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, оскільки положення ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують і вимоги п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з положеннями ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм для внесення відомостей до ЄРДР.
Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Беручи до уваги викладене, враховуючи, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про наявність у діях будь-кого складу кримінального правопорушення чи злочину, передбаченого ст. 367 КК України, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, тощо.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не було здійснено жодних процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального провадження, а лише зазначено власну критичну оцінку та незгоду з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про внесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника.

Відповідно до ч.2 ст.21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

В даному випадку слідчий замість виконання своїх службових обов`язків по проведенню досудового розслідування вдався до протиправних та протизаконних дій, які виразилася в безпідставній та протизаконній негативній оцінці ухвали суду, яка набрала чинності.

Вирішуючи вимоги скарги, суд виходить з того, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні- вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при закритті кримінального провадження вищевказані обставини були досліджені не в повному обсязі.

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001031, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти досудового розслідування, що в свою чергу свідчить про необґрунтованність і безпідставність спірної постанови і є підставою для її скасування.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обгрунтованність скарги та необхідність скасування спірної постанови.

Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0001032 - скасувати, матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1