Справа № 352/484/16-к
Провадження № 1-кп/352/23/17
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
22 грудня 2017 р. м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянув клопотання прокурора Тисменицької місцевої прокуратури в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадяниня України, не працюючого, не одруженого, судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання надійшло до суду 22 грудня 2017 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 -

в с т а н о в и в :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Прокурор Тисменицької місцевої прокуратури в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 259, ч. 3 ст.185 КК України. Клопотання обґрунтовує тим, що 17.02.2016 року близько 14:00 год. ОСОБА_3 зустрівся із своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в центральній частині с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області, де неподалік від продуктового магазину розпивали спиртні напої в кількості 1 л. горілки. Під час перекуру, близько 15:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, в частині надання інформації про загрозу злочинних посягань, свідомо знаючи про те, що його повідомлення є неправдивим, із свого мобільного телефону марки «Samsung» GT Е 1200 ІМЕІ: НОМЕР_1 за номером оператора мобільного зв`язку компанії ПАТ «Київстар» - НОМЕР_2 , анонімно здійснив дзвінок на лінію екстреного виклику «102» Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, та повідомив працівникам поліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування «Вокзалу», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Площа Привокзальна, 1.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями створив обстановку загального страху, невпевненості, паніку, загрозу нормальному ритму життя, загибелі людей, дезорганізував функціонування ВП «Вокзал ст. Івано-Франківськ» регіональної філії «Львівська залізниця», а тим самим порушив безпеку суспільства, безпідставно відволік сили і засоби спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Також, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в Тисменицькому районному суді розглядається обвинувальний акт під № 0000116.

Так, в ніч з 13.03.2017 на 14.03.2017, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку чужого майна з будинку АДРЕСА_2 .

З цією метою ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, прагнучи незаконно збагатитись, переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, скориставшись підручними засобами, розбив вікно сільської ради та незаконно проник у приміщення.

Перебуваючи у приміщенні кабінету голови Ганнусівської сільської ради ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , реалізуючи свої злочинні наміри на викрадення чужого майна,діючи умисно,вчинив крадіжку ноутбука марки DellInspirіon 1545 (PP41L) без акумуляторної батареї із зарядним пристроєм, загальною вартістю 3000,00 гривень, який є особистою власністю сільського голови ОСОБА_9 .

Викраденемайноз приміщення сільської ради АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 в подальшому переніс по місцю свого постійного проживання АДРЕСА_3 , де його залишив на зберігання.

В подальшому, а саме 14.03.2017 року близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_3 викрадений ноутбук без акумуляторної батареї із зарядним пристроємпривіз вм. АДРЕСА_1 ,на ринок вживаної техніки,де розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав невстановленому слідству особіза грошові кошти в сумі 200 грн., які в подальшому витратив на особисті потреби, спричинивши у такий спосіб потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн. Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане, з проникненням у приміщення, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Окрім цього, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у Тисменицькому районному суді перебуває обвинувальний акт № 000450.

16.10.2016, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_3 , маючи намір на крадіжку чужого майна прибув до території новозбудованого будинку який належить ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 . Діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, прагнучи незаконно збагатитись, ОСОБА_3 переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає скориставшись тим, що огорожа присадибної ділянки ОСОБА_10 відсутня незаконно проник на територію прибудинкової території АДРЕСА_1 , де продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном та бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, із застосуванням фізичної сили руками відчинив рухому частину вікна і таким чином незаконно проник в середину приміщення даної новобудови.

Перебуваючи в приміщенні новобудови ОСОБА_10 ОСОБА_3 вчинив крадіжку матеріальних цінностей електротоварів та комплектуючих до них частин, які належать ОСОБА_11 , а саме: алмазний диск для розпилювання бетону марки «DIAMOND» мод. МРА 2-04389, 230/10 мм, с.н.13236, вартістю 210,50 грн, електричну болгарку марки «SPARKY» мод. «МА 2000», с.н. 178754/34299, в корпусі чорно-сірого кольору, вартістю 870,75 грн., перфоратор марки «ROTARY-HAMMER» мод. «RA6GF30», с.н. без пром. номера, в корпусі чорно-зеленого кольору, вартістю 1650 грн., торцева пили марки «KINZO» мод. «25c757», с.н. 728229/2004, в корпусі сірого кольору, вартістю 3578,45 грн, а всього чужого майна на загальну суму 6309,7 грн.

Викрадене майно з гаражного приміщення житлового господарства АДРЕСА_1 ОСОБА_3 в подальшому, переніс по місцю свого постійного проживання АДРЕСА_3 , після чого перевіз в м. Івано-Франківськ, де розпорядився на власний розсуд на вул. Достоєвського продав ОСОБА_12 , який не був обізнаний у його злочинному походженні за гроші в сумі 600 грн., які ОСОБА_3 витратив на власні потреби, спричинивши у такий спосіб потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 6309,7 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане, з проникненням у приміщення, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч.3 ст.185 КК України.

На даний час дані кримінальні провадження Тисменицьким районним судом об`єднані в одне провадження, а судовий розгляд не завершено.

Однак, ухвалою Тисменицького районного суду від 27.10.2017 у зв`язку із неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 в судові засідання кримінальне провадження зупинено, та останнього оголошено в розшук.

22.12.2017 року о 12 год 25 хв. працівниками СКП Тисменицького ВП ГУНП в області обвинуваченого ОСОБА_3 затримано.

На даний час виникли обставини, які вказують на необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 вчинені проти громадської безпеки та власності, згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, за вчинення яких відповідно до санкцій ч. 1 ст. 259 та ч.3 ст. 185 КК України передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до шести років.

Враховуючи той факт, що підрокуозрюваний ОСОБА_3 протягом 2016-2017 років вчинив три кримінальні правопорушення, а також характер, час та місце вчиненого правопорушення, тяжкість покарання що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , відсутність постійного місця роботи, відсутність утриманців, попередні судимості 01.10.2004 року Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 185, ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців, 04.06.2009 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік та 8 місяців, 19.07.2011 Тисменицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 11.12.2012 року Тисменицьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, систематичну неявку його в суд можна вважати, що будучи на волі обвинувачений ОСОБА_3 може в подальшому продовжити свою злочинну діяльність, оскільки після скерування до суду обвинувального акту повторно вчинив ще два корисливі злочини, що підтверджує його стійку злочинну спрямованість та переховуватись від суду.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав.

Обвинувачений та його захисник судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про взяття під варту, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення обвинуваченого та його захисника, суддя дійшов наступних висновків.

Зокрема, в провадженні Тисменицького районного суду знаходиться на розгляді кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 259, ч.3 ст. 185 КК України.

У зв`язку із неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 в судові засідання, ухвалою Тисменицького районного суду від 27.10.2017 року, дане кримінальне провадження зупинено, та останнього оголошено в розшук.

22.12.2017 року о 12 год 25 хв. працівниками СКП Тисменицького ВП ГУНП в області обвинуваченого ОСОБА_3 затримано.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих неправомірних діянь, вагомості наявних доказів, тяжкості злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 ; з урахуванням того, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та недостатності застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання.

До обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від органу досудового слідства і суду, впливу на свідків і потерпілого та перешкоджання встановлення істини у справі.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу тримання під вартою обчислювати з моменту його затримання, тобто з 12 год. 25 хв. 22 грудня 2017 року.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України суддя,-

у х в а л и в:
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань №12 строком на 60 днів, тобто до 12 год. 25 хв. 21 лютого 2018 року.

Розмір застави визначити у межах 20 мінімальних заробітних плат в сумі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № 0355 ТУ ДСА України у Івано-Франківській області , банк одержувача: ГУДКСУ у Івано-Франківській області, МФО 836014.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Головуючий ОСОБА_1