Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3633/17
Провадження № 1-кп/723/102/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

ОСОБА_1 , в складі

головуючого суддi ОСОБА_2

за участю:

секретаря ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у вiдкритому судовому засiданні, в залi суду, в ОСОБА_8 , кримінальне провадження № 0000977 від 09.09.2017 року по обвинуваченню в скоєнні злочину, що передбачений ч.2 ст.125 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, освiта середня, працюючого по найму, одруженого, ранiше не судимого, -

встановив:
ОСОБА_7 , 09 вересня 2017 року бiля 19,00 години, знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, умисно, наніс кілька ударів рукою по різних частинах тіла ОСОБА_5 та кілька ударів дерев`яною палицею по тулубу останнього, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду цивільний позов, зазначивши, що через перенесену травму голови він лікувався в лікарнях, а тому поніс матеріальні збитки, пов`язані із покупкою лікарств та оплатою лікарських призначень, що складає 5193,15 гривень. Крім цього йому нанесено також і моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків. Таку шкоду, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань і характеру немайнових втрат, потерпілий оцінив в сумі 10000 гривень, які просив стягнути з відповідача.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєннi злочину визнав повнiстю i в судовому засiданнi показав, що всі тілесні ушкодження яких зазнав потерпілий нанесені йому ним 09 вересня 2017 року при вказаних обставинах. Бив потерпілого через непорозуміння, яке мало місце між ними з приводу паркана, який ділить їх земельні ділянки. Він розуміє, що скоїв поганий вчинок, кається. Просив суд суворо його не карати. Цивільний позов потерпілого визнає частково в сумі 2 тисяч гривень нанесеної матеріальної шкоди, а в частині моральної шкоди не визнає.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив всі обставини його побиття зазначені в обвинувальному акті та не виявивши бажання до примирення з обвинуваченим просив покарати останнього на розсуд суду. Цивільний позов підтримав.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження в тому числі обвинувачений і потерпілий не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за даною статтею суд кваліфікує, як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид та мiру покарання суд враховує, що вчинений злочин класифікується як легкий злочин та враховує інформацію про особу обвинуваченого, згідно якої обвинувачений по мiсцю проживання характеризується позитивно, ранiше не судимий і до кримінальної відповідальності взагалі не притягувався. Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин судом не встановлено, а до пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття у вчиненні злочину, яке полягає у визнанні вини та відвертому осуді ним своєї протиправної поведінки, готовності нести покарання за вчинене.

З урахуванням вказаних обставин, суд знаходить можливим призначити обвинуваченому покарання найбільш наближене до найнижчої межі зазначеної в санкції ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов, на думку суду підлягає частковому задоволенню. При цьому беззаперечно задоволенню підлягають доведені витрати потерпілого на придбання ліків в сумі 5140 гривень 15 копійок і суд при вирішенні цього питання керується, як підтвердженою вартістю такої шкоди так і волею обвинуваченого, який визнав частково суму матеріальної шкоди і погодився її відшкодувати.

При цьому суд не приймає до уваги один із фінансових документів наданих потерпілим на підтвердження його позовних вимог, з огляду на те, що він є неналежно оформлений і нечитаємим взагалі, внаслідок чого сума задоволеного позову в цій частині відрізняється від ціни позову.

Що стосується відшкодування нанесеної моральної шкоди, яка визначена потерпілим в сумі 10000 гривень то така вартість моральної шкоди, на думку суду є не повністю доказаною цивільним позивачем.

При цьому суд вирішуючи вимоги позову про відшкодування моральної шкоди приймає до уваги фактичні обставини справи та керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Так потерпілий обґрунтовуючи в позові наявність моральної шкоди зазначає, що така шкода виразилась у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та в інших негативних явищах.

На підтвердження вказаного, суду не надано жодних доказів, які б підтверджували попередню активність громадського життя потерпілого ОСОБА_5 , а також не надано доказів переривання чи порушення життєвих зв`язків та тривалості такої перерви.
Наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, які призвели не до тривалого, як він зазначає в позові, а до короткочасного розладу здоров`я, що підтверджується визнанням цієї обставинами учасниками кримінального провадження, в т.ч. потерпілим, в суді, безумовно викликали фізичний біль та душевні страждання, яких потерпілий зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього. Потерпілий дійсно певний час лікувався. Йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та рани голови, що спричиняло крім фізичної болі також і душевну біль і страждання а тому вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в цій частині підлягають задоволенню. При цьому суд враховує також, що причиною конфлікту між потерпілим та обвинуваченим були негативні сусідські, межові відносини і потерпілий не приймав жодних заходів до їх усунення чи припинення, а навпаки був активним учасником виникнення, як цих відносин так і цього конфлікту.

При визначенні розміру морального відшкодування, суд виходить із вимог розумності та справедливості та враховує, що глибина душевних хвилювань потерпілого в суді не була доведена, а визначити її самостійно суду не було надано можливості, внаслідок відсутності пояснень з цього приводу потерпілого ОСОБА_5 , який не зумів пояснити, а відповідно довести в суді ці обставини.

Крім цього суд, при визначенні розміру морального відшкодування, враховує також і поведінку обвинуваченого, який не ухилявся, не заперечував своєї винуватості та готовий нести як кримінальну так і цивільну відповідальність за вчинене і шкодує за вчинене. Був готовий до примирення, яке не мало місця внаслідок відмови потерпілого від цього, що безперечно мало і має позитивний вплив на моральний стан потерпілого.

Керуючись ст.ст.367-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєннi злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у видi штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 05.03.1998 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в АДРЕСА_1 , 5140 (п`ять тисяч, сто сорок) гривень 15 копійок нанесеної матеріальної та 2 (дві тисячі) гривень, нанесеної моральної шкоди.
Речовий доказ по справі паперовий конверт, в якому знаходиться диск СD-R, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: