Справа № 367/443/18
Провадження по справі № 1-кп/367/264/2018
У Х В А Л А
Іменем України
18 січня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002846 від 19.10.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гостомель Київської обл., з середньою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Миколаївська область, с. Криве озеро, з середньою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Бородянським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,-
у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002846 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.01.2018р. кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання учасників розгляду та свідків. Крім того, прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , який спливає 18.01.2018 року та ОСОБА_8 , який спливає 19.01.2018р.. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували щодо призначення обвинувального акту до розгляду у судовому засіданні, Однак, заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважали за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який посилаючись на те, що вони мають постійне місце проживання.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 не заперечували щодо призначення провадження до розгляду та заперечували проти продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який.
Потерпілий в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо призначення справи до розгляду, також просив задовольнити клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу обвинуваченим.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, колегія суддів дійшла до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, у відповідності до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист.
Суд вивчивши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, прийшов до висновку, що всупереч ст. 291 КПК України даний обвинувальний акт не містить у собі належним чином встановлених анкетних даних обвинувачених, сформульованого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, складеного слідчим Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 16.01.2018 року та затвердженим прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 16.01.2018р. вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, пред`явлене обвинувачення та формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки та суперечності, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, крім того, анкетні відомості обвинувачених не вказані в повному обсязі, а ті що зазначені є не достовірними.
Так, вказані в обвинувальному акті анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) мають суперечності із обвинувальним актом, а саме з викладеними фактичним обставинами справи та сформульованим обвинуваченням. Так, в анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 не вказано/не встановлено його громадянство, а при зазначенні його попередніх судимостей не вказано конкретної дати рішення суду та яке покарання було призначене обвинуваченому ОСОБА_7 , а вказано лише, що був раніше судимий Ірпінським міським судом Київської області в 2015 році за ч. 3 ст. 309 КК України. При цьому в судовому засіданні було встановлено, зі слів обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, що він раніше судимий вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Також, анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_8 , теж не встановлені та не викладені в повному обсязі та є не достовірними, оскільки органом досудового слідства не було встановлено громадянство особи, а також відомості про судимість ОСОБА_8 викликає сумніви, оскільки в анкетних даних вказано, що він раніше судимий Бородянським міським судом Київської області (даного суду не існує на території України) 19.05.2017 року за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки. При цьому, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими зазначено, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим, 05.05.2015 року Ірпінським міським судом за ч. 3 ст. 309 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, маючи не погашену судимість та ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 20.06.2017 року Бородянським міським судом Київської області (не існуючим судом) за ч. 3 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не стали та повторно вчинили нові умисні злочини. При цьому, в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 притягувалися до кримінальної відповідальності лише по 1 разу, та відбули іспитові строки, та були звільнені від відбування покарання, а тому в силу ст. 89 КК України визнаються такими, що не мають судимості. Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що був засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області ще в 2014 році, та в 2017 році був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Крім того, суд, звертає увагу на те, що судимість за ст. 309 КК України не є злочином, який дає підстави для кваліфікації вчинених злочинів, передбачені ст. 187 та ст. 289 КК України, як вчинені повторно. При цьому, вчинення злочину, передбаченого ст. 187 КК України, дає підставу для кваліфікації злочину, передбаченого ст. 289 КК України, як вчиненого повторно.
Так, при викладенні фактичних обставин справи зазначено, що дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до ч. 2 ст. 187 КК України кваліфіковано як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Також, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин справи зазначено, що дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковано як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
З такого викладу фактичних обставин встановлених прокурором та сформульованого обвинувачення, що міститься в обвинувальному акті, має суперечності та не зрозуміла кваліфікація дій обвинувачених, що викликає сумніви в правильності цієї кваліфікації органом досудового слідства.
Крім того, сформульоване обвинувачення в даному обвинувальному акті не містить в собі конкретних даних про події злочину, за ч. 2 ст. 187 КК України в якому обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та не містить персоніфікації кожного діяння вчинених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , для кожного окремо, в яких вони обвинувачуються.
Так, при формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 епізоду за ч. 2 ст. 187 КК України, органом досудового слідства вказано, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 , 18.10.2017 року приблизно о 20 год. 30 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи по вул. Вербицького в смт. Гостомель, Київської області, застосовуючи предмет схожий на бейсбольну биту, яку він завчасно взяв з собою, шляхом нанесення удару по ногам потерпілого та відкрито демонструючи предмет схожий на ніж, висунули вимогу передати майно, яке знаходилося в автомобілі марки «Mercedes sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 . В свою чергу, потерпілий ОСОБА_4 сприймаючи погрозу вказаних осіб як таку, що має реальну загрозу для життя та здоров`я та такою, що може бути реалізована останніми, самостійно дістав з автомобіля марки «Mercedes sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 автомагнітолу марки «Піонер» вартістю 882,67 грн. та акустичну систему вартістю 1149,67 грн., які передав ОСОБА_7 та які останній поклав до автомобіля марки «Форд Проба» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , незаконно заволоділи автомагнітолою марки «Піонер» та акустичною системою на загальну суму 2032, 34 грн..
При цьому, при формулюванні обвинувачення даного епізоду за ч. 2 ст. 187 КК України вчиненого ОСОБА_8 слідчий разом із прокурором вказують, що ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , згідно якої 18.10.2017 року приблизно о 20 год. 30 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 застосовуючи предмет схожий на бейсбольну биту, яку він взяв з собою, шляхом нанесення удару по ногам потерпілого та відкрито демонструючи предмет схожий на ніж, висунули вимогу передати майно, яке знаходилося в автомобілі марки «Mercedes sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 . В свою чергу, потерпілий ОСОБА_4 сприймаючи погрозу вказаних осіб як таку, що має реальну загрозу для життя та здоров`я та такою, що може бути реалізована останніми, самостійно дістав з автомобіля марки «Mercedes sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 автомагнітолу марки «Піонер» вартістю 882,67 грн. та акустичну систему вартістю 1149,67 грн., які передав ОСОБА_7 та які останній поклав до автомобіля марки «Форд Проба» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 .. Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно заволоділи автомагнітолою марки «Піонер» та акустичною системою на суму 2032, 34 грн.
З такого викладу обвинувачення, не зрозуміло, які дії вчинювались конкретно кожним з обвинувачених для вчиненні інкримінованого їм кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Крім того, в порушення вимог ст. 291 КК України слідчий Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 та прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 направили до суду не підписаний прокурором обвинувальний акт.
Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором не було дотримано вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт містить у собі не зрозумілий та неконкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які не відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченими злочинів, у яких вони обвинувачується, а також викликає незрозумілість у послідовності їх дій, часу і місця їх вчинення, що тягне за собою й незрозумілість та неконкретність сформулюваного обвинувачення.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті зрозумілого та конкретного викладу усіх фактичних обставин вчиненого кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими, непослідовність та не конкретний їх виклад, та відсутність належним чином сформульованого обвинувачення, свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у продовж 07 днів з моменту його отримання.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.12.2017р. обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін застосування якого спливає 18.01.2018р.. Також, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12.01.2018р. обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін застосування якого спливає 19.01.2018р.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
Так, суд приходить до висновку, про наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені перебуваючи на волі можуть переховуватись від суду, з метою уникнення покарання за скоєне, незаконно впливати на покази потерпілого, свідків, понятих, які ще не допитувались у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності доводи, суд, прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обов`язків, у зв`язку з чим вважає, що є достатні підстави для продовження строку застосування до них такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою строком на 60 днів.
Суд не може прийняти доводи сторони захисту з приводу того, що застосовування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, та що обвинуваченим може бути обраний домашній арешт за місцем проживання, оскільки ризики наведені прокурором заслуговують на увагу, а наявність місця проживання обвинувачених не є гарантією виконання ними своїх процесуальних обов`язків та запобіганню спробам переховуватись від суду, з метою уникнення покарання за скоєне, незаконно впливати на покази потерпілого, свідків, понятих, які ще не допитувались у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0002846 від 19.10.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України повернути прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 07 днів з моменту його отримання.
Клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу на більш м,який, - відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити на 60 ( шістдесят) днів.
Початок строку дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 18.01.2018 року по 18.03.2018 року, включно.
Клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , - задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу на більш м,який, - відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити на 60 ( шістдесят) днів.
Початок строку дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 18.01.2018 року по 18.03.2018 року, включно.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 23 січня 2017 року о 17 годині 00 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена в частині повернення обвинувального акту прокурору в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1