Провадження №1-в/569/314/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
інспектора Рівненського
міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу за поданням Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про вирішення питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України Про амністію у 2016 році, -
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 30 листопада 2016 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.240 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, на засудженого було покладено такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 31 грудня 2016 року, був звернутий до виконання 04 січня 2017 року, надійшов в орган виконання покарань - кримінально-виконавчу інспекцію Дубровицького району управління ДПтС України в Рівненській області 18 січня 2017 року, де був прийнятий до виконання.

За час перебування протягом іспитового строку на обліку органу виконання покарань засуджений ОСОБА_5 характеризується формально-позитивно, покладені на нього вироком суду обов`язки виконує, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Разом з тим, 07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України від 22 грудня 2016 року №1810-VIII Про амністію у 2016 році, у зв`язку з чим Рівненський міськрайонний відділ з питань пробації звернувся 10 жовтня 2017 року до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 пункту в) статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році, обґрунтовуючи своє подання тим, що на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким не виповнилося 18 років та стосовно яких він не позбавлений батьківських прав (а.о.с.68, 69, 71).

В судовому засіданні представник Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації подання підтримала, натомість прокурор та засуджений просять у задоволенні подання відмовити, вказуючи на ту обставину, що ОСОБА_5 заперечує проти застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи подання, дослідивши матеріали особової справи №54/2017 р. на засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2, п. а) ч.3, ч.ч.9, 10 Закону України від 22 грудня 2016 року №1810-VIII Про амністію у 2016 році, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Виходячи з наведених норм закону та встановлених обставин справи, на даний час відсутні фактичні і правові підстави для задоволення подання органу виконання покарань, оскільки засуджений в судовому засіданні пояснив, що заперечує проти застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.

Керуючись ст.372, п.14 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні подання Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про вирішення питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України Про амністію у 2016 році.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя: