УХВАЛА
Іменем України
13 вересня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
На розгляд до слідчого судді надійшло вказане клопотання.
В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що 02.09.2017 до чергової частини Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області з заявою звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеси, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , у якій вона просить вжити заходи до раніше невідомих осіб циганської зовнішності, які 13.08.2017 приблизно о 20:00 год. знаходячись на Привокзальній площі в м. Одесі запросили останню на роботу пов`язану зі збором грошових коштів на благодійність, після чого забрали до себе та утримували проти її волі з корисних мотивів в селах Одеської області до 28.08.2017.
02.09.2017 в ході допиту потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що раніше невідомі їй особи циганської зовнішності в період часу з 13.08.2017 по 28.08.2017 забрали її паспорт та незаконно утримували проти її волі у приватних будинках сіл Одеської області, а саме с. Маяки, Біляївського району, с. Випасне, Білгород-Дністровського району, с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району разом із такими ж неповнолітніми дівчатами у кількості від 10 до 15 осіб, при цьому примушували проти їх волі займатись жебрацтвом на ринках у м. Овідіополь, Одеської області, м. Білгород-Дністровський, с. Градониці, з метою власного збагачення, жорстко контролюючи процес жебрацтва та запобігали втечі останніх. Крім того ОСОБА_5 пояснила, що по декілька таких самих неповнолітніх та інших дівчат, особи циганської зовнішності, які їх і утримували проти волі, час від часу переправляли через кордон до м. Москва, Російської Федерації з метою зайняття жебрацтвом.
Крім того 02.09.2017 в ході допиту свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили показання потерпілої ОСОБА_5 та надали відповідні показання.
Під час досудового розслідування оперативним підрозділом УБЗПТЛ ГУНП в Одеській області було встановлено, що потерпілу ОСОБА_5 разом із іншими дівчатами возили в ході незаконного утримання до с. Маяки, Біляївського району, с. Випасне, Білгород-Дністровського району, с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району та на ринки у м. Овідіополь, Одеської області, м. Білгород-Дністровський, с. Градониці на автотранспорті, а саме автомобілі марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , білого кольору.
Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 06.09.2017, автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , білого кольору 20.03.2013 зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Розглянувши клопотання, та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухав думку слідчого, який вважав необхідним клопотання задовольнити, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо є достатні підстави, що вони, зокрема, використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , білого кольору, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, тобто є доказом злочину, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, втрати речових доказів.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , білого кольору, шляхом заборони розпорядження та користування ним.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, алене зупиняє її виконання.

Слідчий суддя