Дата документу 12.01.2018

Справа № 334/4155/17
Провадження № 1-кп/334/145/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:

04 червня 2017 року у період часу з 05 години 32 хвилини до 05 години 34 хвилини, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливого мотиву, достовірно знаючи про те, що банківська кредитна картка ПАТ «А-Банк» № НОМЕР_1 є викраденою, заздалегідь знаючи пін-код, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами направився до банкомату ПАТ КБ «Приватбанку», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, буд.1, таємно викрав грошові кошти з вище вказаної кредитної картки банку, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перевів у готівку в сумі 1820 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 збиток на загальну суму у розмірі 1820 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному злочині за ч.1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, своїми показами повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та розкаявся в скоєному,

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, оскільки він проживає в іншому місті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 1 ст. 185 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаявся, матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного, суд вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати покарання у вигляді штрафу. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: грошові кошти у сумі 1820 гривень, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1