Ухвала
іменем україни

14 вересня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні подання Апеляційного суду Миколаївської області про направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2017 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,

у с т а н о в и в:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло подання Апеляційного суду Миколаївської області про направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2017 року, якою залишено без задоволенні її заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 року, з Апеляційного суду Миколаївської області до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання мотивовано тим, що призначення суддів для розгляду цього провадження не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів, що підтверджується протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2017 року. При цьому у поданні зазначено, що в кримінальній палаті Апеляційного суду Миколаївської області здійснюють правосуддя 6 суддів. Судді ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглядали апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на постанову слідчого Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження. Судді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розглядали апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2017 року, якою її скаргу на постанову слідчого Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження повернуто заявниці. У зв`язку з цим у поданні зроблено посилання на ч. 1 ст. 34 КПК як на підставу передачі кримінального провадження до іншого суду апеляційної інстанції.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши наведені у поданні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
Згідно з ч. 3 вищезазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, ОСОБА_4 звернулась до Апеляційного суду Миколаївської області з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на постанову слідчого Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а дану ухвалу слідчого судді без змін.
ОСОБА_4 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 року. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2017 року в задоволенні даної заяви відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, заявниця подала апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області.
Згідно з ч. 3 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Виходячи з викладеного, колегія суддів ВССУ не вбачає обставин, які б виключали участь суддів у провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2017 року, якою залишено без задоволенні її заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 року, оскільки у даному провадженні не ставиться питання про перегляд будь-яких рішень Апеляційного суду Миколаївської області.
З огляду на викладене та положення ст. 34 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що Апеляційним судом Миколаївської області не вичерпано можливості щодо формування колегії для розгляду цього провадження, тому подання слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Подання Апеляційного суду Миколаївської області про направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2017 року, якою залишено без задоволенні її заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 року, з Апеляційного суду Миколаївської області до іншого суду апеляційної інстанції залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3