Єдиний унікальний номер 205/6851/17
Провадження № 1-кп/205/666/17
У Х В А Л А
24 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором ризиків, які послужили підставою для обрання запобіжного заходу та просила суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що останній має постійне місце реєстрації та проживання, стійкі соціальні зв`язки, тощо.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника та просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думки обвинуваченого та захисника, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Також, суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою; Єлоєв проти України від 06.11.2008, відповідно до якого навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на гепатит «С», що підтверджується медичним документом, тому суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки продовжує існувати ризик переховування від суду.
Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 217, 315-317, 334, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника та змінити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
1.Не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу суду.
2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.
Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 19 січня 2018 року включно.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Копію ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт стосовно ОСОБА_3 направити начальнику Дніпропетровської УВП Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1