АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/1138/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000484 відомості про яке внесені до ЄРДР 10.10.2014 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року, якою

задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, обіймає посаду Генерального директора ТОВ «ВКФ «ГЮСС», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України,

встановила:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.11.2017 року включно. Крім того, ухвалою слідчого судді передбачено внесення застави, в розмірі 800000 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000484 від 10.10.2014 року щодо заволодіння службовими особами ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» та ТОВ «ВКФ «ГЮЮС» грошовими коштами комунальних підприємств міста Запоріжжя в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого . 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України.

20.09.2017 року у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого . 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України, яке вручено з дотриманням вимог ст. 136 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України. Доводи сторони захисту в частині необґрунтованості підозри слідчий суддя не взяв до уваги, оскільки на даній стадії не вирішуються питання про причетність особи до скоєння кримінального правопорушення.

Виходячи з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Також слідчим суддею враховано дані поро особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, неповнолітніх дітей не має, працевлаштований, а також висновок лікаря від 20.09.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 має захворювання та потребує оперативного лікування.

Крім того, слідчий суддя врахував суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 злочину, розмір спричиненої шкоди, усвідомлення підозрюваним вчинених дій. Хоча підозрюваний і має позитивну характеристику, однак з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, наведені захисником у судовому засіданні обставини, не є достатніми для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначені обставини, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також для запобігання цим ризикам.

Вирішуючи питання щодо встановлення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що на підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, з урахуванням характеру та предмету злочину, розміру спричиненої шкоди, а також враховуючи соціальне становище підозрюваного відповідно займаній посаді, який є службовою особою, можливість впливу на свідків та доступ до документів, слідчий суддя прийшов до висновку про виключність випадку, що дає підстави визначити заставу у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, слідчий суддя вважав необґрунтованим розмір застави, зазначений у клопотанні у розмірі 8000000 грн., оскільки як вбачається з повідомлення про підозру та доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою з іншими особами та не встановлено ступінь участі підозрюваного у вчиненні даного кримінального правопорушення. Крім того не підтверджено майнового стану ОСОБА_7 щодо можливості внесення застави у такому розмірі.

За викладених обставин, слідчий суддя визначив заставу 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 800000 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з тим, що слідчим суддею, під час розгляду клопотання слідчого, не надано належну оцінку обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного. Зокрема, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, судом не враховано, що злочинними діями ОСОБА_7 інтересам територіальної громади м. Запоріжжя в особі КП «Водоканал», Концерн «Міські теплові мережі» та МКП «Основаніє» завдано матеріальної шкоди на суму більше ніж 8 млн. грн., майновий стан ОСОБА_7 (відповідно до відкритого Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір внеску ОСОБА_7 до статутного фонду ТОВ «ВКФ «ГЮСС» складає більше 3 млн. грн.) та сімейний стан, який не одружений.

Таким чином, прокурор вважає, що у даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків та запобігати ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Апелянт вважає, що вказані обставини мають ґрунтовне значення для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу та є достатнім обґрунтуванням для визначення застави в розмірі 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8 млн. грн.

На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити і застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі не менше 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8 млн. грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального права. Під час розгляду клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею не надано оцінку доводам та доказам сторони захисту щодо незаконності повідомлення про підозру та невідповідність підозри ОСОБА_7 від 20.09.2017 року вимогам п.2 ч.1 ст.277 КПК України, та не набуття останнім статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Апелянт вважає, що слідчим суддею не враховано безпідставність та необґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею не враховано, що в матеріалах кримінального провадження наявні усі докази про необґрунтованість підозри від 20.09.2017 року.

Крім того, слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, істотно порушено принцип змагальності сторін, передбачений ч.ч. 1,2,6 ст. 22 КПК України, щодо порушення права ОСОБА_7 та його захисника на подання доказів у справі, виклику свідків.

Також апелянт вказує, що слідчим суддею не враховано обґрунтовані доводи та надані докази захисником ОСОБА_7 , які підтверджують відсутність складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України, у вчиненні якого звинувачують ОСОБА_7 , оскільки прокуратурою не доведено факту укладання ОСОБА_7 договорів із комунальними підприємствами, що на думку сторони захисту підтверджує відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Слідчим суддею не враховано обґрунтовані пояснення сторони захисту та об`єктивно існуючі обставини щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Окрім відсутності ризиків, слідчим суддею залишено поза увагою та не з`ясовано можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22.09.2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 . Заставу в розмірі 800000 грн. внесену на підставі ухвали слідчого судді від 22.09.2017 року ОСОБА_9 , повернути заставодавцю ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, позицію прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги захисника підозрюваного; перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ухвали вбачається, що під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався положень ст.ст. 193, 194 КПК України. В той же час, вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя послався на достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що такі висновки слідчого судді щодо оцінки достатності доказів про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не узгоджуються з вимогами діючого законодавства і практикою ЄСПЛ.

Так, слідчий суддя, пославшись на висновки експертів науково-дослідницького центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, оцінив висунуту ОСОБА_7 підозру як обґрунтовану, але не звернув уваги на відсутність у формулюванні підозри вказівок на час початку і завершення злочинної діяльності, а також на коло посадових осіб, вчиненню злочинів яких сприяв ОСОБА_7 . Колегія суддів, виходячи з практики ЄСПЛ, а саме рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування», враховуючи обсяг наданих доказів і тяжкість вірогідного обвинувачення, вважає, що в матеріалах провадження не має достатніх підстав для спростування висновку слідчого судді про обґрунтованість підозри.

Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком слідчого судді про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж тримання під вартою.

Фактично слідчим у клопотанні були заявлені всі ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення або спотворення документів, вплив на свідків; перешкоджання провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. В судовому засіданні апеляційної інстанції сторона захисту надала низку документів, які свідчать про зацікавленість ОСОБА_7 у швидкому, повному і всебічному розслідуванні провадження і доведення обраної правової позиції. Колегія суддів вважає, що позиція захисту цілком узгоджується із завданнями кримінального провадження, та є реалізацією права на захист особи від обвинувачення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд апеляційної інстанції встановив, що вказані ризики не підтверджені відповідними матеріалами і слідчим та прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-якій формі.

Колегія суддів вважає, що заявлені слідчим у клопотанні ризики носили суто формальний, ймовірний характер та доходить висновку про те, що для їх попередження було можливе застосування запобіжного заходу менш суворішого ніж тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчим і прокурором не доведені такі обставини, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді і застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави. Колегія суддів вважає, що наведені в клопотанні слідчого підстави не доводять необхідність застосування виняткового запобіжного заходу, а обмеження, передбачені ст.182 КПК України забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. Оскільки в провадженні внесена застава, розмір якої слідчий суддя обґрунтовано визначив у сумі 800000 грн., колегія суддів встановлює розмір обраної застави саме в такій сумі.

Суд апеляційної інстанції не вбачає будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора і підвищення розміру застави до 8000000 грн., оскільки слідчим суддею наведені аргументи, що спростовують твердження прокурора відсутність співучасників злочину, підозра у вчиненні якого висунута ОСОБА_7 , а також відсутність достатніх даних про помірність для ОСОБА_7 розміру, на обранні якого наполягав прокурор.

Суд апеляційної інстанції вважає за доцільне не входити в обговорення і аналіз тверджень сторони захисту про не дотримання вимог закону при врученні повідомлення про підозру, оскільки вирішення цього питання може впливати на рішення суду в подальших стадіях провадження про допустимість або недопустимість доказів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого і підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.11.2017 року включно, з можливістю внесення застави, в розмірі 800000 грн., скасувати. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 800000 грн., яку вважати внесеною заставодавцем ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4