Єдиний унікальний номер № 285/4656/17
Провадження № 1-кп/0285/123/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/4656/17 0004090 від 29.07.2017 року) по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого неофіційно, РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
28 липня 2017 року, близько 13 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у кімнаті будинку, що по АДРЕСА_1 , де він проживає, під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин зі своєю тещею ОСОБА_6 , діючи з необережності, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді отримання потерпілою середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, двома руками зі значною силою штовхнув потерпілу ОСОБА_6 у грудну клітку внаслідок чого остання впала на поверхню дерев`яної підлоги і вдарилася лівою боковою частиною тіла та правою рукою.

Внаслідок дій ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в типовому місці, перелому правої ліктьової кістки в проекції головки без зміщення відломків, синців в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітки, які, згідно висновку експерта Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради № 1606 від 31.07.2017 року, належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладеного в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що цивільний позов не заявляла, просить призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт з обов`язковим їх відбуванням.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразилися в заподіянні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_6 , кваліфікує за ст. 128 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше не судимий, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, працює неофіційно, потерпіла наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.
Крім того, при обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує досудову доповідь Новоград-Волинського МРВ з питань пробації, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції ст. 128 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Разом з тим, у судовому засіданні від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення його від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор не заперечила проти задоволення заявленого клопотання.
Суд враховує, що відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п. "В" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Судом встановлено, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, ОСОБА_5 має двоє неповнолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких не позбавлений батьківських прав (а.с. 27-29). Злочин, вчинений ОСОБА_5 , відповідно до ст.ст. 12, 128 КК України відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені і зрозумілі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, п. "В" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двухсот) годин громадських робіт.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі п. "В" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий :