Справа № 185/2103/18
Провадження № 1-кс/185/730/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2018 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Хуст Закарпатської області, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого судимість,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30 квітня 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2017 року за № 0002202, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання у грудні 2016 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі людини, а саме громадянина ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, з метою подальшого нападу на останнього, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою.

З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у грудні 2016 року, точного часу не встановлено, попередньо домовились між собою про вчинення кримінального правопорушення групою осіб та розподілили ролі кожного із співучасників. Так, ОСОБА_10 , який тривалий час спілкувався в соціальних мережах з ОСОБА_12 , повинен був запросити останнього на територію м. Павлограда до приміщення квартири АДРЕСА_2 , яку заздалегідь повинен був взяти в оренду ОСОБА_9 у громадянина ОСОБА_13 , де ОСОБА_5 під погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_12 , за допомогою кухонного ножа, спільно з іншими співучасниками повинні були утримувати проти власної волі останнього в приміщені вказаної квартири, заволодіти його майном та банківськими картками, з яких, згідно розподілу ролей, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повинні були придбати товари по сервісу «Оплата частинами».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі людини, та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , 1зюмський В.1. та ОСОБА_11 у грудні 2016 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, попередньо домовившись про вчинення кримінального правопорушення та розподіливши ролі між собою, кожен окремо усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у заздалегідь орендовану ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_2 28.12.2016 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_10 привів ОСОБА_12 , де продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 , взявши у руку кухонний ніж, став висловлювати погрози застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_12 , протиправно утримуючи останнього в кімнаті квартири, вимагав від потерпілого майно, а також банківські картки, після чого ОСОБА_14 обшукав кишені одягу ОСОБА_12 , з яких заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo» чорного кольору, з лівої руки зняв наручний годинник «Дізель», з правої кишені брюк забрав шкіряне портмоне чорного кольору, звідки забрав 320,00 грн. та банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , після чого став вимагати від ОСОБА_12 , щоб той сказав пін-коди від вказаних карток, на що отримав відмову, після чого ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_12 пару ударів кулаком і ногою в область обличчя та лезом ножа, який тримав у правій руці натиснув на коліно потерпілого, який в свою чергу, розцінюючи дії ОСОБА_15 як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, проти власної волі повідомив пін-коди від банківських карток.

Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи групою осіб, по заздалегідь обміркованому плану дій, відповідно до розподілених між ними ролями, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне позбавлення волі ОСОБА_12 , а також на заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого в супереч волі ОСОБА_12 продовжували тримати його в квартирі, в якій залишився ОСОБА_5 , а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, на банківську картку потерпілого ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 о 16 годині 30 хвилин 21 секунду в магазин МОYО, розташованого по вул. Шевченко, 71 м. Павлограда, придбали товар по сервісу «Оплата частинами» на загальну суму 14 032,00 грн. з внесенням першого платежу в сумі 1 169 грн. 26 коп., об 17 годині 40 хвилин 21 секунду в магазин «Алло», розташованого по вул. Горького, 166 м. Павлограда, придбали товар по сервісу «Оплата частинами» на загальну суму 9 999,00 грн. з внесенням першого платежу в сумі 1 249 грн. 84 коп., об 17 годині 48 хвилин 54 секунди та о 17 годині 49 хвилин 37 секунди в магазин «Капі» по вул. Степового Фронту, 15 м. Павлограда, здійснили розрахунок за придбання товару на суму 22,00 грн. та 19 грн. 95 коп., о 18 годині 57 хвилин 59 секунд в супермаркеті «Свіфт» по вул. Шевченко, 128 м. Павлограда, придбали товар на суму 156,00 грн., о 19 годині 21 хвилин 03 секунди в магазині «Ельдорадо», розташованого по вул. Шевченко, 128 м. Павлограда придбали товар по сервісу «Оплата частинами» на загальну суму 2 588 гри. 68 коп., з внесенням першого платежу в сумі 369 грн. 76 коп., о 16 годині 04 хвилини 14 секунд з пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 , за допомогою банкомату, розташованого в магазині «Комфорт» по вул. Шевченко, 67 м. Павлограда, здійснили зняття коштів в сумі 1 400,00 грн., тим самим спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 28 339 грн. 68 коп.

Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повернулись до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 наніс потерпілому один удар кулаком в область обличчя, внаслідок чого, згідно висновку експерта № 753е від 17.03.2017 року, умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця та ссаден на обличчі праворуч, синця на грудній клітині ліворуч, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Близько о 20.00 годині ОСОБА_12 з дозволу вищезазначених осіб покинув приміщення вищезазначеної квартири.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла розбій та за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

29.07.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_12 ;

- показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

- протоколом огляду речових доказів - мобільного телефону, портмоне, наручного годинника;

- протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання;

- протоколами тимчасового доступу до речей та документів та іншими обґрунтованими матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 є раніше судимою особою, на даний час підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину. За санкцією ч. 2 ст. 187 КК України даний злочини за своїм ступенем тяжкості згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. За санкцією ч. 2 ст. 146 КК України даний злочини за своїм ступенем тяжкості, згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

У зв`язку з чим, необхідно застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинювати нові злочини, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу не надасть можливості запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_19 також заперечував проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2017 року за № 00002202 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

29 липня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, має не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначати щодо ОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні, оскільки скоєний ним злочин був вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, обчислюючи строк тримання під вартою з 19 години 30 хвилин 28 квітня 2018 року.

Строк дії ухвали - до 19 години 30 хвилин 17 червня 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія вручена.
"__" ___________2018 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_5

"__" ___________2018 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_19