КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6402/17
Провадження № 1-кс/552/1967/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.10.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Адвоката ОСОБА_4

Слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтава, українки, громадянки України, освіта середня, не одружена, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні посилалася на те, що 01.10.2017 року в період часу із 10 год. 36 хв. до 10 год. 42 хв. ОСОБА_6 , зайшла до крамниці «Єва», що розташована за адресою: місто Полтава, вулиця Ковпака 26-а, викрала виставлені на продаж товари: туш для вій ТМ Буржуа Вольюм Твіст Ап подовження та об`єм Ультрачорна в кількості 1 штука вартістю 156 грн. 85 коп., туш для вій ТМ Буржуа Вольюм Твіст Ап подовження та об`єм чорна у кількості 2 штук вартістю 225 грн. 84 коп. Помістивши викрадені речі в рукава своєї куртки, залишила приміщення магазину без сплати їх вартості, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином їх власнику, ТОВ «РУШ», майнової шкоди у розмірі 608 грн. 53 коп.

Суд, заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_5 , які підтримали клопотання та просили задовольнити в повному обсязі, ОСОБА_6 та її адвоката ОСОБА_4 , які просили суд в задоволенні клопотання відмовити, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною п`ятою статті 177 КПК України, суд розцінює ту обставину, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

При розгляді даного клопотання також суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, у зв`язку з чим у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавленням волі строком від 3 до 6 років;

3) за віком та станом здоров`я підозрюваної відсутні протипоказання для застосування до неї такого запобіжного заходу тримання під вартою;

4) відсутність міцних соціальних зв`язків;

5) на час розгляду справи судом, підозрювана постійного місця роботи не має.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судима. Крім цього, ОСОБА_6 не працює, що свідчить про те, що вона не має міцних соціальних зв`язків, в подальшому може переховувати від органів досудового розслідування та суду, за віком та станом здоров`я підозрюваної не може перешкодити обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Крім того, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави по справі №552/5777/17, провадження № 1-кс/552/1766/17 від 13.09.2017 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 12 листопада 2017 року, тобто злочин було вчинено під час дії запобіжного заходу та в період іспитового строку, а тому приходжу до висновку, що клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків передбачених ч.4 цієї статті.
Так, згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність встановлення ОСОБА_6 розміру застави в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 32 000 грн.(1600 грн.*20).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.177, 183, 184, 193, 196, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб - до 17 год. 30 хв. 08 грудня 2017 року.

Встановити розмір застави 20 (двадцять) мінімальних заробітних плат у сумі 32 000 гривень, які внести на депозитний рахунок суду.
У разі внесення застави уповноваженій службовій особі негайно повідомити про це слідчого та слідчого суддю та звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У разі внесення застави покласти на звільнену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язок прибувати за викликом до слідчого та суду у визначений час та без дозволу слідчого, прокурора чи суду не виїжджати з міста Полтави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, та прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1