Провадження №1-кп/331/515/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/515/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Григорівка, Запорізької області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, який на утриманні дітей не має, працює ТОВ "Будсервіс" вантажником, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 04.11.1994 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України приєднано покарання за вироком від 16.11.1993 до 3 років 6 місяцям позбавлення волі. Звільнився 17.05.1997 з Бердянської ВК №77 по відбуттю строку покарання;

- 10.08.1998 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 229-6, ч.2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна. Звільнився 02.09.1999 з Оріхівської ВК №88 у відлов, зі ст. 4 ЗУ «Про амністію» від 16.07.1999. - 09.02.2000 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна. Звільнився 29.10.2001 із СІЗО №10 по відбуттю строку покарання;

- 19.12.2003 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до З років позбавлення волі. Звільнився 23.09.2006 з Південної ВК №90 по відбуттю строку покарання;

- 31.01.2007 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 30.12.2008 Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України к/с припинено;

- 23.12.2009 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 187, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, на підст. ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком суду до 7 років 6 місяцям позбавлення волі з конф. майна. Звільнився 30.04.2014 умовно-достроково з не відбутим строком 2 роки 3 місяці 14 днів;

- 25.12.2014 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підст. ст. 71 КК України приєд. покарання за вироком суду до 3 років позбавлення волі. Звільнився 20.04.2017 з Софіївської ВК №55 по

відбуттю строку покарання,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
27 вересня 2017 року, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше засуджувалась за вчинення злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встанвленому законом порядку, знаходячись у салоні трамваю №16, який рухався від зупинки громадського транспорту «пл. Свободи» до зупинки громадського транспорту «вул. Фортечна» в м. Запоріжжя, звернув увагу на незнайому жінку, у якої наполовину була розстебнута блискавка сумки, в якій знаходився мобільний телефон. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення майна ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись неуважністю жінки, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з жіночої сумки, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Samsung S3», вартість якого складає 1800 гривень, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 , вийшов з салону трамваю на зупинці громадського транспорту «вул. Фортечна» в м. Запоріжжя та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся та пояснив суду, що після звільнення з місць позбавлення волі він став проживати разом із сестрою та намагався влаштуватися на роботу, однак тривалий час не міг. 27.09.2017 року він їхав у салоні трамваю та побачив, жінку, яка стала поруч із ним та тримала при собі сумку, яка була розстібнута. У сумці він побачив телефон, який вирішив викрасти. Так як в трамваї була багато людей, та за його діями ніхто не сллідкував, він викрав телефон та пішов продавати на ОСОБА_7 , де його зупинили працівники поліції, яким він видав телефон та зізнався у вчиненні крадіжки. На сьогодні він змінив свое ставлення до життя та влаштувався на роботу.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, власної родини не має, працює офіційно з жовтня 2017 року, раніше неодноразово засуджувався, в тому числі до позбавлення волі за злочини проти власності, та знову через нетривалий час після звільнення вчинив новий аналогічний злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, що буде відповідати принципам та меті його призначення.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, суд-

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді шести місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін .

Речові докази: мобільний телефон Самсунг - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1