Справа № 405/6449/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0010859 від 22.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

22.09.2017року біля 17:00 ОСОБА_5 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 . Діючи умисно, з корисливих спонукань з метою наживи, повторно, реалізуючи заздалегідь обдуманий план на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_4 , під виглядом виконання усного договору на виконання ремонтно-будівельних робіт з утеплення вищевказаної квартири. Наперед не маючи наміру виконувати умови договору та закупляти будівельні матеріали, ввівши в оману ОСОБА_4 , щодо необхідності надання йому грошових коштів в сумі 2 400 грн. на придбання будівельних матеріалів, які через кілька годин будуть ним доставлені ОСОБА_4 , заволодів, шляхом обману належними потерпілій грошовими коштами в сумі 2 400 грн. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 2 400 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України.

31 жовтня 2017року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 , дійшли згоди: щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді штрафу, в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Сторони не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Розглянувши питання щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та Закону, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Крім цього, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст.53 КК України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, раніше судимий, шкоду завдану потерпілій відшкодував у повному обсязі, позитивно характеризується, має неповнолітніх дітей.

Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.2 ст.190 КК України, покарання у виді штрафу, в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідає вимогам чинного законодавства та особі винного.

За таких підстав суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою, та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.468, 469, 471, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2017року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1