Справа № 159/597/18
Провадження № 1-кп/159/150/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000068 від 10 січня 2018 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого водієм експедитором в ПП «Волинь Торг Галиччина», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_5 ,10 січня 2018 року, управляв технічно справним автомобілем марки «Opel Movano» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності в м. Ковель Волинської області.

Близько 11 год. ранку всупереч вимогам п.2.3 б), п.10.9 Правил дорожнього руху України , рухаючись заднім ходом на тротуарі, призначеному для руху пішоходів поряд з приміщенням магазину «Вечірній», що розташований по вул. Незалежності, 92, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та не звернувся за допомогою сторонніх осіб з метою уникнення небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 1941 р.н., яка отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла. Порушення Правил дорожнього руху та заподіянні наслідки перебувають в прямому причинному зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується в тому, що він своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 10 січня 2018 року, близько 11 години, підвіз автомобілем марки «Opel Movano» р.н. НОМЕР_2 продукти харчування до магазину, після вигрузки яких почав рух заднім ходом та не побачивши потерпілу ОСОБА_7 скоїв наїзд на останню, в чому щиро розкаюється.
Об`єктивність показань обвинуваченого підтвердила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , що дійсно в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинула її тітка. Будь - яких претензій до обвинуваченого вона не має, оскільки шкода відшкодована їй в повному обсязі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочині), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Згідно з роз`ясненнями наведеними у Постанові Пленуму Верховного суду України № 14, від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень Правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до цього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, зокрема те, що обвинувачений є не судимим , позитивно характеризується за місцем проживання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_5 суд не знаходить.
Призначаючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд бере до уваги обставини, які стались при керуванні автомобілем, позицію потерпілої, щодо призначення більш - м`якого покарання яке непередбачене санкцією закону за яким ОСОБА_5 притягується до відповідальності, добровільне відшкодування потерпілій завданої в результаті ДТП шкоди, а також позитивну характеристику на обвинуваченого, його майновий та сімейний стан.
Суд вважає за можливе не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки ДТП скоїв у тверезому стані, на утриманні має неповнолітню дитину, працює водієм і ця праця є для нього єдиним джерелом доходів.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.
Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Скасувати арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2018 року, а саме на автомобіль марки «Opel Movano» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику зберігання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області та який визнаний речовим доказом повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій, прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1