Справа № 136/1719/17
УХВАЛА
06 листопада 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі представника особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249, про закриття кримінального провадження від 31.07.2017, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31.07.2017 про закриття кримінального провадження № 0000249, яку мотивував тим, що за його зверненнями до ЄРДР було внесено відомості про кримінальні правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ст.197-1 ч.1, 382 ч.1, 186 ч.3, 186 ч.5, 185 ч.5 КК України, які вчиненні СФГ "Конкурент", ТОВ "Племінний завод "Україна", ТОВ "Агрохімцентр".

Скаржник вважає, що слідчий, закриваючи провадження у справі, об`єднав в одне провадження матеріали досудових розслідувань, які жодним чином не пов`язані між собою, що утруднило проведення розслідування, слідчий не встановив усіх обставин, що підлягали встановленню та не надав належну оцінку зібраним доказам. Крім того, слідчий дійшов помилкового висновку, що в ОСОБА_4 відсутнє право власності на урожай, який був зібраний вищевказаними особами, оскільки договори СФГ "Конкурент", ТОВ "Племінний завод "Україна", ТОВ "Агрохімцентр" закінчились ще до 2013 року, про що зазначено у судовому рішенні від 10.04.2014 року. Скаржник вважає висновки слідчого наведені у оскаржуваній ним постанові необґрунтованими, при цьому зазначає, що останній не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин, визначених ст. 91 ч.1 КПК України.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, слідчий в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав, про поважність причин неявки не повідомив, що згідно ст. 306 ч.3 КПК України не перешкоджає розгляду скарги судом.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали додані до скарги, дійшов до наступного висновку.

Як слідує зі змісту ст. 91 ч.1 п.1 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) .

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 ч.І1КПК України).

Відповідно до ст. 93 ч.2 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 284 ч.1 п.2 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру (ст. 284 ч.4 КГІК України).

Слідчим суддею встановлено, що в 2014 році за зверненням ОСОБА_4 до ЄРДР Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області було внесено відомості про кримінальні правопорушення № 0000249 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.5, 186 ч.3, 186 ч.5, 197-1 ч.1, 382 ч.1 КК України, які вчиненні СФГ "Конкурент", ТОВ "Племінний завод "Україна", ТОВ "Агрохімцентр".

Вказані кримінальні провадження було об`єднано в одне кримінальне провадження № 0000249.

31.07.2017 року слідчим СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000249, у зв`язку з відсутністю складу злочинів, передбачених ст.356, ч.1 ст.197-1, ч.1 ст.382, ч.3 ст.186, ч.5 ст.186, ч.5 ст.185 КК України. Закриваючи провадження у справі, слідчий дійшов висновку, що в ОСОБА_4 відсутнє право власності на урожай, який був зібраний вказаними вище особами, оскільки земельні ділянки були засіяні до укладення з ОСОБА_4 договорів оренди землі.

Такий висновок суд вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту ст.ст. 189, 776 ЦК України, ст. 25 Закону України "Про оренду землі", ст. 95 Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України "Про фермерські господарства", право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур належить землекористувачу.

Судом встановлено, що орендарем земельних ділянок з яких СФГ "Конкурент", ТОВ "Племінний завод "Україна", ТОВ "Агрохімцентр" було зібрано урожай, є ОСОБА_4 , що підтверджується відповідними договорами оренди землі.

Зі змісту ст. 204 ч.1 ЦК України слідує, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, з зазначеного вище слідує, що уклавши договори оренди землі, ОСОБА_4 набув прав землекористувача, які визначені законом та договором. Оскільки договори оренди землі укладені з ОСОБА_4 в установленому законом порядку, недійсними не визнані, суд вважає їх правомірними.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Враховуючи те, що укладені з СФГ "Конкурент", ТОВ "Племінний завод "Україна", ТОВ "Агрохімцентр" договори оренди землі припинили свою дію, суд вважає, що подальше використання вказаними особами земельних ділянок здійснювалося ними без врахування графіку сівозмін, на власний ризик, з порушенням прав землекористувача, яким є ОСОБА_4 .

Право власності землекористувача на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур визнається та захищається законом. Оскільки при проведенні досудового розслідування слідчим не було встановлено недійсності договорів оренди землі, які укладені з ОСОБА_4 , власником посівів слід вважати останнього, якщо інше не встановлено законом чи судовим рішенням. Особи, які засіяли земельні ділянки без укладення відповідних договорів оренди землі не набувають право власності на вирощені на них посіви, в іншому разі, це суперечило б положенням закону.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що слідчий дійшов передчасного висновку про закриття кримінального провадження, за таких обставин оскаржуване рішення слід скасувати як незаконне.

Керуючись ст.ст. 91, 110, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249, про закриття кримінального провадження від 31.07.2017, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249, про закриття кримінального провадження від 31.07.2017, як незаконну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1