справа № 489/1009/18
кримінальне провадження
№1-кс/489/336/18
УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна -

встановив:
13.12.2017 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва у кримінальному провадженні № 0005989 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме вчинення 07.12.2017 о 07 год. 15 хв., за попередньою змовою групою осіб, розбійного нападу із застосуванням зброї, на адміністрацію ринку «Сігма спорт» по вул. Будівельників, 3-а в м. Миколаєві та заволодіння грошовими коштами, належними ФОП « ОСОБА_7 », накладено арешт на майно ОСОБА_6 у вигляді дозволу на зброю № НОМЕР_1 , годинника чорного кольору «Shock-REEIQT», мобільного телефону «Айфон 6С» ІМЕІ НОМЕР_2 , картки «Приватбанку» НОМЕР_3 , грошових коштів в сумі 400 грн., із забороною можливості відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту вказаного майна, посилаючись на те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна на яке накладено арешт існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а так арешт накладено необґрунтовано.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , слідчого та дослідивши надані матеріали вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З ухвали слідчого судді вбачається, що при арешті майна, вилученого в ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_6 , встановлено сукупність достатніх підстав вважати, що воно необхідне для забезпечення можливої конфіскації, як виду покарання, оскільки санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , додаткове покарання як конфіскація майна.
Враховуючи підстави арешту майна, суд вважає обґрунтованими доводи захисника підозрюваного в частині скасування арешту з дозволу на зброю № НОМЕР_1 та картки «Приватбанку» НОМЕР_3 , оскільки вказані речі не містять матеріальної цінності, а відтак не підлягатимуть конфіскації, у разі призначення такого покарання.

У іншій частині скасування арешту підстави для задоволення клопотання відсутні, так як захисником підозрюваного не доведено необґрунтованості накладення арешту на годинник чорного кольору «Shock-REEIQT», мобільний телефон «Айфон 6С» ІМЕІ НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 400 грн., а також обставин, що вказували на те, що в подальшому застосування вказаного заходу відпала потреба.
Доводи слідчого, що вказане арештоване майно є забезпеченням можливого відшкодування шкоди, оскільки у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілою особою - ТОВ «Міжрегіональні Фінансові гарантії», суд до уваги не приймає так як згідно ухвали слідчого судді підставою арешту було забезпечення можливої конфіскації майна згідно санкції статті за якою підозрюється ОСОБА_8 . Крім того, в цивільному позові відсутня вимога до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди.
Щодо дозволу на зброю, який як вказав слідчий є речовим доказом, а банківська платіжна картка підставою для накладення арешту на грошові кошти, які можуть на ній знаходитися, є безпідставними так як доказів, що дозвіл визнавався речовим доказом суду не надано, а накладення арешту на платіжну картку не передбачено законом.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту задовольнити частково.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.12.2017 у кримінальному провадженні № 0005989, арешт на дозвіл на зброю № НОМЕР_1 та картку «Приватбанку» НОМЕР_3 .

У іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1