АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2234/16-к Номер провадження 11-кп/786/111/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
КатегоріяЧ. 2 ст. 125; з.н.т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0002132 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 05 травня 2017 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Гребінківського району Полтавської області , гр. України , з вищою освітою , не працюючого , розлученого , раніше не судимого , мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_10

у с т а н о в и л а:
До Апеляційного суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 05 травня 2017 року, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначене покарання у виді 4 місяців арешту.
За вироком суду ОСОБА_7 15.03.2015 року, перебуваючи біля під`їзду АДРЕСА_2 , умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_11 , наніс йому палицями, які тримав у руці, близько трьох ударів по правій верхній кінцівці та один удар по голові, після чого наніс близько трьох ударів металевим предметом в область тулубу та лівої верхньої кінцівки, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розслід здоров`я.

02.12.2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорному приміщенні комунальної квартири АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_12 , наніс останній один удар лівою рукою, стиснутою в кулак в обличчя в область під праве око, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

03.02.2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи на кухні комунальної квартири АДРЕСА_4 , за тією ж адресою, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_11 , вилив з електричного чайника в ділянку правої нижньої кінцівки ОСОБА_11 кип`яток, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: термічних опіків 2-го ступеню правої гомілки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок змінити у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

На обґрунтування поданої апеляції зазначає , що судом першої інстанції не враховано при призначенні покарання , що він є пенсіонером за віком , працює двірником , потребує постійного нагляду лікарів. Посилається також на те , що в даний час він вимушено перебуває у благодійному фонді «Світло надії». Повністю визнає свою вину та кається.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржували.

У ході апеляційного розгляду обвинувачений заявив клопотання про застосування щодо нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» оскільки він вчинив злочин невеликої тяжкості і є пенсіонером.

Заслухавши суддю-доповідача , обвинуваченого та його захисника , які підтримали подану апеляцію та просили її задовольнити , при цьому просили застосувати акт амністії , прокурора , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим і не заперечував з приводу застосування акту амністії , перевіривши матеріали кримінального провадження , обговоривши доводи апеляції , провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого , колегія суддів приходить до таких висновків:

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне , обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Так, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та надавши їм правильну юридичну оцінку , обґрунтував їх належними і допустимими доказами. Вказані фактичні обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

Із вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Щодо доводів апелянта про призначення занадто суворого покарання та можливість пом`якшити призначене покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з такого.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно з ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості ; врахував суд і дані про особу обвинуваченого, який хоча раніше і не судимий , проте вчинив протягом менше одного року три епізоди умисного спричинення легких тілесних ушкоджень , що свідчить про нього як про особу , яка схильна до злочинної діяльності. Призначаючи покарання, суд також врахував відсутність обставин , що пом`якшують та обтяжують покарання , пенсійний вік обвинуваченого.

Нових обставин , які б переконали суд апеляційної інстанції у помилковості рішення про призначення ОСОБА_7 реальної міри покарання у виді арешту , в ході апеляційного розгляду встановлено не було і не наведено таких обставин стороною захисту.

Аналізуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання таким, яке відповідає фактичним обставинам вчинених ним злочинів і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість, колегія суддів не вбачає. Відтак, підстав для зміни судового рішення не вбачається , а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Істотних порушень положень кримінального процесуального законодавства , які були б допущені судом першої інстанції , в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується клопотання обвинуваченого про застосування щодо нього положень ЗУ «Про амністію у 2016 року» то воно підлягає задоволенню.

Так, обвинувачений вчинив злочин , який відповідно до статті 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як встановлено в ході судового розгляду в суді першої інстанції та підтверджено в апеляційному суді, згідно повідомлення Полтавського об`єднаного управлення Пенсійного фонду України № 35 від 04.01.2018 року, обвинувачений є пенсіонером за віком з 26.02.2016 року , а тому щодо нього може бути застосовано положення статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» в ред. від 22 грудня 2016 року та його слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Підстав, які б перешкоджали застосуванню зазначеного акту амністії , колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст..ст.404,405,407,419 КПК України , ст.1 п. «г» ЗУ « Про амністію у 2016 році» в ред. від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ , колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а вирок Київського районного суду м. Полтава від 05 травня 2017 року за ст.125 ч.2 КК України стосовно нього - без змін;
На підставі п . «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» в ред. від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання;

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з моменту проголошення.
Судді :

___________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3