1Справа № 335/4453/18 1-кс/335/3082/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Поряд з цим, відповідальність по забезпеченню виконання умов цих договорів покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетичні технології» шляхом підписання договорів іпотеки, зокрема, Іпотечного договору №021111-КЛВ-Z1, Іпотечного договору №021111-КЛВ-Z2 та Іпотечного договору №190312-КЛВ-Z2 за якими все нерухоме майно ТОВ «Енергетичні технології», фактично за безцінь, передано в забезпечення вимог банку до ТОВ «Торговий дім «Енергетичні технології».
А також літ. А, літ. Б, літ. Б', літ. В (реєстраційний номер майна 7731603): літ. А ПТО № 5; літ. Б адміністративна будівля; літ. Б' будівля дільниці рихтовки; літ. В майстерня шиномонтажу; літ. Г гараж; замощення; паркан. Будівля для відпочинку водіїв з міні-баром літ. Д (реєстраційний номер майна 13587843): літ. Д будівля для відпочинку водіїв з міні-баром; літ. Ж кіоск.
Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,4251 га за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом з тим йому стало відомо, про існування договору поруки № 290413 П від 29 квітня 2013 року, сторонами за яким, начебто виступаю він та ПАТ «Банк Кредит Дніпро».
ОСОБА_6 про існування зазначених правочинів не знав, в процесі укладання їх участі не приймав. Договір поруки № 290413 П від 29 квітня 2013 року та не підписував, та за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Торговий Дім «Енергетичні Технології» по договору №290413 КЛВ від 29.04.2013 зобов`язання поручительства на себе не приймав. Існуючий підпис на договорі поруки № 290413 П від 29 квітня 2013 року належить не йому, ОСОБА_6 , а невідомій особі.
В якості свідка допитано голову ліквідаційної комісії ТОВ «ТД Енергетичні технології» ОСОБА_7 , який показав, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» замовлено та проведено оцінку майна, яке виступало предметом іпотечного кредиту та оцінило його в розмірі біля 8 мільйонів гривень, при тому, що реальна вартість вказаного майна становить близько 1 мільйона доларів США. На даний час вживаються заходи щодо встановлення реальної вартості вказаного майна.
Таким чином, у органа досудового розслідування є підстави вважати, що невстановлені посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергетичні технології», ТОВ «Енергетичні технології» та Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» вчинили злочинні дії пов`язанні з підробкою документів, використанням підроблених документів з метою незаконного оформлення кредитних договорів та договорів іпотеки, а також захоплення майна підприємства.
Прокурор підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1