Справа № 199/7216/17
В И Р О К
іменем України
19 січня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002379, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:

-11 лютого 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-05 грудня 2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 11 жовтня 2013 року;

-08 липня 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 30 березня 2017 року по відбуттю строку покарання,

зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 вересня 2017 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_8 , проходячи біля будинку № 2 по пров. Ростовський у м. Дніпро, побачив раніше йому знайомого ОСОБА_5 , який при собі мав сумку. У ОСОБА_8 в цей момент раптово виник умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 і він визначив вказану сумку останнього об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився біля будинку № 2 по пров. Ростовський у м. Дніпро, та схопив його лівою рукою за футболку, яка була одягнена на потерпілому. Після чого, ОСОБА_8 , знаходячись у безпосередній близькості з ОСОБА_5 застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого - наніс останньому не менше ніж три удари правою рукою стиснутою у кулак, а саме: один удар в область нижньої щелепи з ліва, один удар в область нижньої шелепи з права та один удар в область лівого вуха, завдавши останньому фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень, чим подолав опір потерпілого та вирвав у нього з рук сумку, яку потім з силою кинув на землю.
В результаті падіння, з сумки випав мобільний телефон «NOMI i504», вартістю 1400 грн., який ОСОБА_8 підібрав з землі та, утримуючи при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки у розмірі 1400 грн.
ОСОБА_8 свою вину у вчиненні зазначеного злочину визнав частково та під час першого допиту судом показав, що 19 вересня 2017 року він прийшов зранку з нічної зміни, вдома він взяв трохи брухту міді та пішов здати його, щоб купити цигарки. Він йшов в бік вул. Ростовської і поблизу будинку № 4 побачив як проходить ОСОБА_9 , з яким у нього до цього був конфлікт, через те, що той не дав йому тример покосити траву. Через це у нього до потерпілого було неприязне ставлення і він потерпілому сказав, що той «попався» і чи пам`ятає той, що він йому казав тоді. Він підійшов до ОСОБА_5 і вдарив того кулаком правої руки декілька разів в щелепу і в вухо. Потерпілий почав знімати з лівого плеча портфель, а він останнього взяв в області шиї за футболку, для того щоб той від нього не вирвався, та вдарив кулаком правої руки в ліву щоку. ОСОБА_5 почав розстібати портфель, дістав звідти газовий балончик та намагався бризнути йому в обличчя. Він в цей час почав потерпілому заламувати руки, виривати цей балончик і згодом його вирвав. Під час цієї боротьби портфель у потерпілого впав, а він цей портфель ногою відкинув вбік. ОСОБА_5 при цьому відбіг, а він ішов за ним та казав: «Іди сюди». Потерпілий підбіг до будинку і почав дзвонити. Вийшла якась жінка і почала казати: «Чи викликати поліцію?», а потерпілий почав просити її про допомогу. Коли вийшла жінка, він перестав на ОСОБА_5 нападати, розвернувся і почав іти з того місця. В цей час потерпілий почав збирати свої речі, які розсипалися з портфелю, і пішов. Після цього він повернувся на те місце, де в них був конфлікт, і побачив на землі телефон потерпілого. Він вирішив підняти цей телефон і повернути його ОСОБА_5 , оскільки той є його сусідом і щоб не було ніяких непорозумінь. Потім, коли він йшов з вул. Ростовської, то зайшов в магазин. У нього при собі знаходилась 1000 грн. (дві купюри по 500 грн.), які йому дала мати для оплати послуг «газовиків», які мали приїхати до нього в той день. Він купив пачку цигарок і поповнив на 20 гривень мобільний рахунок. У нього залишилося 950 гривень решти (одна купюра номіналом 500 гривень, чотири купюри - 100 гривень, і одна купюра - 50 гривень). Гроші він поклав у кишеню, і так як мідь він не здав, то одразу пішов додому. Коли зайшов в свій двір, то одразу подивився, чи є хтось у ОСОБА_5 в дворі, то побачив чоловіка сестри потерпілого - ОСОБА_10 . Той його перший покликав. Він ОСОБА_11 кинув через паркан телефон потерпілого і сказав: «Тримай телефон». Той телефон не впіймав, оскільки не зрозумів, що він кинув, і телефон впав на землю. В цей момент вийшов потерпілий, сказав ОСОБА_11 що сталося, і вони почали з ОСОБА_11 сваритися, але згодом розійшлися. Оскільки він був після нічної зміни, то пішов у будинок і ліг відпочивати. Через хвилин 15-20 до нього приїхала поліція. Його витягли з ліжка на вулицю та одягли кайданки. Коли він лежав, то поліцейські витягнули у нього з заднього карману шортів його гроші. Він наполягав на тому, що гроші це його особисті. Потім прийшов ОСОБА_5 і вказав на нього. Після цього оформлювали якісь документи і він бачив, як ОСОБА_5 вийшов з мобільним телефоном і вилученими у нього грошима. Він сказав потерпілому: « ОСОБА_12 , це ж не твої гроші, це мені мати давала», а той промовчав. По потерпілому було видно, що той ошелешений. Ні мобільний телефон, ні грошові кошти він співробітникам поліції не видавав. Наполягає на тому, що грошові кошти він у ОСОБА_5 не забирав, мобільний телефон підняв лише для того, щоб повернути потерпілому. Після дослідження всіх доказів, під час додаткового допиту ОСОБА_8 змінив свідчення та показав, що телефон потерпілого він підняв не тоді, коли повернувся вдруге на місце бійки, а одразу після бійки та при цьому сказав ОСОБА_5 : «Отримаєш його вдома». Потерпілий йому згоди на те, щоб він взяв його телефон, не давав. Одразу ОСОБА_5 він телефон останнього не передав, оскільки тоді він продовжив би бити потерпілого. Крім цього, потерпілий був ошелешений і міг втратити телефон, а він не хотів зайвих проблем через цей телефон. Він дійсно повертався вдруге на місце бійки, але для того, щоб забрати пакунок з міддю, який він там під час бійки впустив, і на той час телефон потерпілого вже був у нього.

Крім часткового визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що до цих подій обвинуваченого знав як сусіда, вони просто знайомі і ніяких особистих відносин між ними не було. Дійсно влітку 2017 року ОСОБА_8 попросив у нього сільськогосподарський інструмент, на що він тому інструмент не дав і «послав» його. Тоді обвинувачений йому нічого не відповів і він цій події не надав значення. 19 вересня 2017 року він прийшов на місце своєї роботи на поштове відділення № 23 «Укрпошти» де отримав грошові кошти в сумі приблизно 4000 грн. для рознесення пенсіонерам у вигляді пенсії. Ці гроші він поклав в барсетку, а барсетку поклав в сумку і пішов на свою ділянку. Також в карманах сумки у нього були його особисті 600 грн. (номінал купюр не пам`ятає) та мобільний телефон. Десь о 09:30 год. він був на провулку Ростовському та йшов в напрямку вул. Каруни. Поблизу будинку № 2 він зустрів обвинуваченого ОСОБА_13 . Той сказав йому, що начебто влітку він того образив. Після цього схопив його лівою рукою за одяг в області шиї і правою рукою наніс два перших удари по нижній щелепі, а третій удар наніс за лівим вухом. Після першого удару він зняв з плечей сумку і дістав з сумки газовий балончик, який йому видали на роботі для самозахисту. Він намагався з балончика бризнути в обличчя обвинуваченого, але промахнувся і бризнув десь в області грудної клітини. ОСОБА_8 намагався забрати газовий балончик і в процесі боротьби у нього впала сумка. Обвинувачений вдарив її ногою і звідти у нього все повипадало: мобільний телефон, барсетка з пенсією, його 600 гривень. Після цього ОСОБА_8 ще два рази вдарив його рукою в грудну клітину і він відбіг від того десь на 3-5 метрів, подзвонив у дзвінок будинку АДРЕСА_2 , щоб хтось вийшов. Вийшли дві жінки: одна з будинку АДРЕСА_3 , і одна з них сказала, що зараз викличе поліцію. Обвинувачений почав швидко втікати в напрямку вул. Ростовської. Тоді він в першу чергу побіг підбирати пенсію. Те що зник його мобільний телефон і 600 гривень він одразу не помітив і не бачив, щоб ОСОБА_8 піднімав їх з землі. Мобільний телефон і грошові кошти лежали в одному відділенні сумки. Підібрав гроші на пенсію та відомості до них і пішов додому, оскільки через бійку та стрес не зміг розносити пенсію людям. Десь о 10:20 год. він побачив, що поблизу паркану між його будинком та будинком ОСОБА_8 стояли обвинувачений та чоловік його сестри ОСОБА_14 . Вони спілкувалися на підвищених тонах і під час спілкування ОСОБА_8 перекинув через паркан ОСОБА_11 його мобільний телефон, але той телефон не зловив і телефон впав на землю. Він підійшов до них, вони ще деякий час розмовляли, а потім ОСОБА_15 пішов до себе додому. Потім до них додому приїхала поліція і співробітники поліції хотіли на ОСОБА_16 надіти кайданки, оскільки подумали, що це ОСОБА_8 . ОСОБА_11 сказав, що він не ОСОБА_17 , а ОСОБА_17 живе на сусідньому дворі. Потім працівник поліції підняв кинутий обвинуваченим телефон і сказав, щоб він поклав його в поліетиленовий пакет, віддав телефон йому, і вони пішли з їх двору. Потім десь хвилин через 20-30 знову прийшов працівник поліції і сказав, щоб він пройшов з ними до двору ОСОБА_17 для впізнання. Його завели у двір до ОСОБА_17 і він побачив, що обвинувачений лежить животом донизу і руки у нього в кайданках ззаду застебнуті. Потім працівник поліції запитав, чи це ОСОБА_17 , і він відповів, що так. Після цього на прохання співробітника поліції він приніс мобільний телефон в пакеті, який поклали біля голови ОСОБА_8 разом з якимись коштами. Потім працівник поліції відвів його до хвіртки і сказав, що у обвинуваченого в кишенях знайшли 950 гривень і що це ті гроші, які ОСОБА_8 витягнув разом з мобільним телефоном. Йому сказали написати зберігальну розписку, що йому повертають телефон та ці 950 гривень і сказали, що він вільний. Коли він йшов, то ОСОБА_8 сказав, що це гроші обвинуваченого, а не його, і запитав у нього, навіщо він так робить і що він знає, що той з сумки не брав нічого. До обвинуваченого він претензій матеріального та морального характеру немає. Те, що саме ОСОБА_8 взяв зниклі у нього 600 гривень, він стверджувати не може.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала що в один з днів восени 2017 року (точну дату пригадати не може), вона була вдома за адресою: АДРЕСА_2 і почула гавкіт собаки. Вона вийшла на ганок та побачила, що на вулиці перед її двором билися два хлопці один вищий зростом у темному одязі, а інший менший зростом у світлому одязі, в якому вона впізнає обвинуваченого ОСОБА_8 . Бачила, як обвинувачений почав смикати сумку, у іншого, той її не давав. А потім обвинувачений штовхнув іншого і той впав. Обвинувачений вихопив у іншого хлопця сумку і з сумки посипались папірці. Той хлопець, що вищий зростом, намагався забрати сумку, а обвинувачений її не віддавав, а потім руками з сумки почав викидати папірці. В цей час вийшла сусідка і почала казати: «Що хлопці, вам викликати поліцію?». Той хлопець, що вищий зростом, сказав: «Викликайте». Вони між собою ще трохи поштовхалися, в цей час руки обвинуваченого були в сумці. Потім він віддав сумку іншому хлопцю після цього нахилився, і пішов потихеньку. Сусідка запитала у хлопця, який вищий зростом, що трапилося. Той сказав, що в нього забирали сумку і почав щось шукати та казати, що в нього телефон був. Він почав шукати телефон. Сусідка почала зі свого телефону пробувала набрати номер телефону цього хлопця, але телефон не відповідав. Після цього вона пішла в будинок і більше нічого не бачила.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала що, вона мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . В один з днів восени 2017 року, точніше пригадати не може, вона почула глухі звуки по провулку і гавкіт собаки. Вона в цей час чекала електриків та вийшла на вулицю і побачила, як молодий чоловік, в якому вона впізнає обвинуваченого ОСОБА_8 , забирав у іншого молодого чоловіка сумку. Вона сказала, що викличе поліцію, однак конфлікт між молодими людьми продовжився. Бачила, як обвинувачений витрусив все з сумки іншого хлопця, підібрав телефон і спокійно пішов. Не бачила, щоб обвинувачений щось брав з сумки. Після того, як обвинувачений пішов, вона запитала у іншого молодого чоловіка, що трапилось. Потерпілий сказав, що на нього напали, намагалися пограбувати і що нападника він знає, оскільки той є сусідом його сестри і зараз піде з ним розбиратися. Вона запропонувала викликати поліцію. Потерпілий сказав, що не може знайти телефон. Вона набирала номер телефону потерпілого, але виклику не було. Потерпілий при ній склав в сумку всі речі, які випали з сумки, він був засмучений. Всі події тривали близько 3-4 хвилин і відбувалися від неї на відстані 1,5-2 метри навпроти її хвіртки, тому вона все добре бачила.

Свідок ОСОБА_20 показав суду, що потерпілий ОСОБА_5 є братом його дружини, а обвинувачений є його сусідом, з яким він ніколи раніше не спілкувався. 19 вересня 2017 року зранку він був вдома і близько 11 години його через паркан між дворами покликав ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли він підійшов, ОСОБА_8 сказав, щоб він тримав телефон і кинув йому телефон ОСОБА_5 . Він телефон не спіймав, і той впав на землю. Обвинувачений пояснив, що забрав у ОСОБА_12 телефон та прийшов його повернути. Він на ОСОБА_8 накинувся та хотів перетягнути того до себе тому, що не зрозумів, що телефон його родича робить у обвинуваченого. Між ними відбулася словесна перепалка і ОСОБА_8 пішов. В цей момент в їх двір увійшли співробітники поліції і намагалися його затримати, оскільки думали, що він і є ОСОБА_8 , однак він зміг пояснити, що той живе поруч. Додому прийшов ОСОБА_12 та почав розповідати, що сталося, що вони там билися і що там телефон пропав. Точно розповідь потерпілого він пригадати не може. ОСОБА_5 також казав йому, що після інциденту з ОСОБА_8 у нього зникло чи 300, чи 400 гривень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав суду, що залучався за його згодою до участі понятим під час проведення співробітниками поліції огляду речей обвинуваченого. При ньому потерпілому віддавали телефон та якісь гроші. Він не бачив, щоб ОСОБА_8 сам надавав для огляду телефон та гроші в сумі 950 гривень. Що казав за мобільний телефон під час огляду ОСОБА_8 , він точно не пам`ятає, а за гроші той казав, що це мати давала зранку за щось заплатити. Протокол перед підписанням він детально не вичитував. Під протоколом огляду стоїть його підпис.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що також за його згодою залучався понятим під час проведення співробітниками поліції огляду речей обвинуваченого. Коли він прийшов, ОСОБА_8 лежав на землі у кайданках. Він не бачив, щоб ОСОБА_8 давав особисто гроші та мобільний телефон, він бачив їх тільки в руках працівника поліції. Протокол огляду перед підписанням він не читав, співробітник поліції читав його вголос, але він не слухав. Під протоколом огляду стоїть його підпис.

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19 вересня 2017 року, ОСОБА_5 повідомляє, що 19 вересня 2017 року о 09:30 год. біля б. 2 по пров. Ростовський раніше малознайомий йому хлопець на ім`я ОСОБА_15 з застосуванням фізичного насильства заволодів його мобільним телефоном «Nomi» та грошовими коштами в сумі 950 грн.

Під час огляду місця події, згідно відповідного протоколу, 19 вересня 2017 року слідчим поліції встановлено, що місцем події є ділянка місцевості з ґрунтовим покриттям, розташована поблизу будинку АДРЕСА_4 .

Згідно протоколу огляду, 19 вересня 2017 року слідчим поліції за участі понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а також в присутності ОСОБА_5 були оглянуті та вилучені предмети, надані для огляду ОСОБА_8 поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти у сумі 950 грн. (1 купюра номіналом 500 грн., чотири купюри номіналом по 100 грн., одна купюра номіналом 50 грн.)

- мобільний телефон «NOMI i504», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без карток мобільного оператора.
В протоколі зазначено, що ОСОБА_5 вказав, що вказані грошові кошти та мобільний телефон належать йому і що ними заволодів ОСОБА_8 .

Мобільний телефон та грошові кошти у розмірі 950 грн. передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Потерпілим були надані та долучені до матеріалів кримінального провадження фотокопія гарантійного талону та упаковки від мобільного телефону «NOMI i504», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання, 20 вересня 2017 року свідок ОСОБА_19 з чотирьох пред`явлених для впізнання осіб за рисами обличчя, зростом, зачісці та зовнішнім виглядом впізнала ОСОБА_8 як такого, що 19 вересня 2017 року близько 09:30 год. біля будинку № 2 по пров. Ростовському в м. Дніпро, заволодів майном ОСОБА_5 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 26 вересня 2017 року ОСОБА_18 з чотирьох пред`явлених для впізнання фотознімків осіб за зовнішністю, зачіскою та рисами обличчя впізнала ОСОБА_8 як такого, що здійснив грабіж майна ОСОБА_5 19 вересня 2017 року.

За висновком судово-медичної експертизи № 3161е від 20 вересня 2017 року, будь яких тілесних ушкоджень або наслідків від їх загоєння на голові, обличчі, тулубі та кінцівках при огляду не виявлено.

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 3203 від 28 вересня 2017 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону марки «NOMI i504»», станом на 19 вересня 2017 року могла складати 1400,00 грн.
Оцінюючи наявні докази, суд враховує, що за протоколом огляду, слідчим поліції 19 вересня 2017 року було оглянуто та вилучено мобільний телефон, який, як зазначено в протоколі, добровільно видав ОСОБА_8 .
Разом з тим, як встановлено з таких, що узгоджуються в цій частині, показів обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_20 , про те, що мобільний телефон до приїзду співробітників поліції вже знаходився на подвір`ї сусіднього будинку, куди ОСОБА_8 його перекинув, а також показів понятих ОСОБА_21 і ОСОБА_22 про те, що в їх присутності ОСОБА_8 мобільний телефон співробітникам поліції не передавав а вони його бачили лише в руках співробітника поліції, суд вважає доведеним факт того, що відомості в протоколі огляду в цій частині відображені некоректно і фактично слідчим поліції було оглянуто та вилучено мобільний телефон, який ОСОБА_8 ще до приїзду співробітників поліції кинув у подвір`я потерпілого.
З урахуванням тієї обставини, що учасниками судового розгляду не оспорюється факт того, що оглянутий та вилучений за вказаним протоколом мобільний телефон, який належав потерпілому і який після нанесення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_8 опинився у останнього, суд не вбачає підстав для визнання протоколу огляду та вилученого мобільного телефону недопустимими доказами і такі докази оцінюються судом в сукупності з іншими доказами.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту, про те що ОСОБА_8 не здійснював відкрите викрадення телефону потерпілого, а лише підібрав його для того, щоб повернути останньому, а удари потерпілому наносив виключно на ґрунті неприязних відносин, а не для подолання опору останнього, суд виходить з того, що свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 показали, що бачили, як ОСОБА_8 тягнув сумку потерпілого, засовував в неї руку, викидав з неї речі. При цьому, ОСОБА_18 показала, що обвинувачений після того, як повернув сумку потерпілому, нагнувся, а потім пішов, а свідок ОСОБА_19 показала, що в цей момент ОСОБА_8 підняв з землі мобільний телефон.
Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не мають будь-якого особистого інтересу в результаті розгляду справи, їх покази узгоджуються в деталях та доповнюють один одного, і суд не вбачає підстав ставити покази свідків під сумнів.
В той же час, відповідні покази ОСОБА_8 судом відхиляються, оскільки останній в цій частині їх змінював, підлаштовуючи під фактичні обставини, які встановлювалися під час дослідження інших доказів.
Посилання ОСОБА_8 на мотиви, з яких він взяв мобільний телефон (оскільки тоді він продовжив би бити потерпілого) є вочевидь надуманими.
Доводи ОСОБА_8 про те, що він наносив удари потерпілому через неприязні відносини, суд розцінює як вигаданий привод для конфлікту з останнім, оскільки одночасно із нанесенням ударів та застосуванням іншої фізичної сили (тягнув сумку) щодо ОСОБА_5 , обвинувачений вчиняв дії, спрямовані на заволодіння майном (засовував в сумку руку, викидав з неї речі).

Суд розцінює відповідні покази ОСОБА_8 в цій частині як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.
Наведене в своїй сукупності свідчить про те, що ОСОБА_8 усвідомлено вчиняв дії, спрямовані на відкрите заволодіння майном ОСОБА_5 , а насильство до ОСОБА_5 застосував саме як засіб заволодіння таким майном.
Суд також враховує, що за обвинувальним актом з сумки потерпілого, окрім мобільного телефону «NOMI i504», випали грошові кошти в сумі 950,00 грн., які ОСОБА_8 також підібрав з землі та утримуючи їх при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що у нього після конфлікту з ОСОБА_8 зникли 600 грн. і він не може стверджувати, що їх взяв обвинувачений.
Очевидці злочину ОСОБА_18 та ОСОБА_19 також не бачили, щоб ОСОБА_8 брав гроші потерпілого.
При цьому ОСОБА_8 від початку його фактичного затримання послідовно стверджував, що вилучені у нього грошові кошти у розмірі 950 грн. є залишком від 1000 (дві купюри по 500 грн.), які йому того дня дала мати, що підтверджується показами самого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_21 .
Відповідні покази ОСОБА_8 в цій частині узгоджуються з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камери відеоспостереження в магазині, де ОСОБА_8 після вчинення злочину щодо ОСОБА_5 , але до його фактичного затримання, розраховується купюрою номіналом в 500 грн. Кількість купюр в решті, яка продавцем була повернута ОСОБА_8 , з урахуванням його показів про те, що він поповнив мобільний рахунок на 20 грн. (що також узгоджується з відеозаписом) відповідає кількості купюр, які були вилучені у нього при проведенні огляду 19 вересня 2017 року.
Наведене спростовує твердження сторони обвинувачення про те, що вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 950 грн. є тими грошовими коштами, які останній викрав у потерпілого.
Належні та допустимі докази на підтвердження факту заволодіння ОСОБА_8 грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 950 грн. суду не надані, і з огляду на викладене, відповідні фактичні обставини виключені з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України як повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Посилання сторони захисту на те, що фактично вчинені ОСОБА_8 діяння не утворюють складу кримінального правопорушення, порушення права обвинуваченого на захист та недійсності окремих доказів судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Той факт, що ОСОБА_8 фактично повернув викрадений мобільний телефон потерпілому ще до того, як йому стало відомо про здійснення щодо нього розшукових дій співробітниками поліції, знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 діяння, однак не є визначеною законом підставою для звільнення останнього від відповідальності за ці діяння, оскільки вчинений ОСОБА_8 злочин є закінченим.
Визначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, є умисним, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене майно добровільно повернуте обвинуваченим потерпілому, відомості про особу обвинуваченого.

Останній раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на тяжке захворювання, у вчиненому розкаявся частково, повністю примирився з потерпілим.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Позиція потерпілого щодо призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання судом враховується, однак не є основоположною, оскільки вчинений обвинуваченим злочин є суспільно небезпечним та не віднесений до таких, по яким провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому слід залишити раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.
В строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19 по 21 вересня 2017 року.
До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 950 грн., передані на зберігання ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон «Nomi i504», переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому;

скасувавши арешт зазначеного майна, накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року (справа № 199/5667/17, провадження № 1-кс/199/947/17).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

19.01.2018