Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1348/17

Номер провадження: 1-кп/511/177/17

05 жовтня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потелич, Нестеровського району Львівської області, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , сержанта 3 взводу охорони 1 роти охорони (військової частини польова пошта НОМЕР_1 ), у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, на підставі обвинувального акту, який надійшов від військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, внесений до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 05.05.2017 року,
В С Т А Н О В И В :
17 травня 2014 року, ОСОБА_4 відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та в цей же день направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 від 17 травня 2014 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду сержанта 3 взводу охорони 1 роти охорони.
Згідно положень ч.1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
З 17 травня 2014 року, тобто з моменту відправлення з ІНФОРМАЦІЯ_3 та зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
8 вересня 2014 року ОСОБА_4 командуванням частини було надано звільнення до 18 вересня 2014 року (включно) для вирішення сімейних проблем.
Відтак ОСОБА_4 19 вересня 2014 року повинен був прибути до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, 19 вересня 2017 року, діючи на порушення вищезазначених вимог з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби без поважних причин, ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
21 червня 2017 року ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та заявив про себе та вчинений ним злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, пояснив, що йому була надано звільнення до 18 вересня 2014 року (включно) для вирішення сімейних проблем. Знаходячись вдома, він допомагав жінці з доглядом за тещею 1942 р.н., у зв`язку з тим, що остання мала проблеми зі здоров`ям, а саме перенесла мікроінсульт та в неї була висока вірогідність його повторності, на підставі чого його жінка нервувала та просила його допомогти їй з господарством, так як вона не встигає самостійно впоратись. ОСОБА_4 , пояснив, що спочатку хотів повернутись до військової частини, але хвороба тещі не вгамовувалась, та він постійно затягував повернення на службу на іншу дату. У 2017 році він дізнався, що перебуває у розшуку, після чого в червні 2017 року він з`явився до військкомату та заявив про себе та вчинений ним злочин. Щиро кається.
Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину і кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ст.407 ч.3 КК України як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинено військовослужбовцем (крім строкової служби).
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочинів.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Так, відповідно до наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 №4 від 17 травня 2014 року (по особовому складу) молодшого сержанта ОСОБА_4 призваного з ІНФОРМАЦІЯ_4 призначено на посаду гранатометник першого відділення третього взводу охорони першої роти, ВОС - 103 та зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 №1126-VII, мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, на стадії досудового слідства активно сприяв розкриттю злочину, майнова шкода злочином не спричинена. Відповідно до службової характеристики, виданої командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 за час проходження військової служби зарекомендував себе посередньо.
ОСОБА_4 одружений, проживає разом з дружиною та хворою тещею 1942 р.н.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину вперше, щире каяття та визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 не є тяжким, відсутність обтяжуючих обставин, наявність кількох пом`якшуючих обставин, які, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства і необхідним та достатнім для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.407 ч.3 КК України з застосуванням ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та поклавши на нього відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1