АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 07 листопада 2017 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах GLOBAL TOBAC CO., LIMITED, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на 225 000 пачок сигарет торгівельної марки Regina Blue та 400 000 пачок сигарет торгівельної марки ReginaRed, упакованих в картонні коробки у кількості 1 250 штук, які були вилучені 11 травня 2017 року в ході проведення обшуку транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з ухвалою суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник GLOBAL TOBAC CO., LIMITED адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - відмовити.

Мотивуючи доводи, апеляційної скарги, представник власника майна зазначає про те, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, безпідставно не викликав для участі в судовому засіданні власника майна, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки позбавив можливості представника володільця майна прийняти участь в судовому розгляді клопотання слідчого, надати документи та пояснення з приводу заявленого клопотання слідчого.
Крім того, сторона захисту зазначає про те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з порушенням, строків звернення з відповідним клопотанням, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Одночасно, автор апеляційної заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження автор апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власника майна та його представників, а про наявність ухвали слідчого судді представник власника майна дізнався лише 31 серпня 2017 року.

В судове засідання у справі прокурор та автор апеляційної скарги не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомляли, хоча про час та місце судового засідання їм було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора та автора апеляційної скарги, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представників, а про наявність ухвали слідчого судді представник дізнався лише 31 серпня 2017 року, а тому колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, першим відділом управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 25 січня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб, в період 2014-2017 років, використовуючи реквізити, документи та електронні ключі підконтрольних підприємств, а саме - ТОВ «Євро Диліжанс» (код 32869911), ТОВ «Дельта Профі» (код 39784248), ТОВ «Рив`єра Гранд» (код 33267474), ТОВ «Донінвест-99» (код 30540586) та інших підприємств, шляхом ввезення поза митним контролем на територію України (в зоні діяльності Волинської, Закарпатської, Сумської митниць ДФС України) тютюнових виробів - цигарок іноземного виробництва, а саме: ВАТ «Гродненська тютюнова фабрика «Неман» (Республіка Білорусь), CHINA TOBACCO INTERNATIONAL EUROPE (Румунія) та інших ухилилась від сплати податків, акцизного збору та митних платежів в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
28 квітня 2017 року по даному кримінальному провадженню отримано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва про дозвіл на обшук транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 ..
В ухвалі суду було надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення тютюнових виробів, незаконно ввезених на митну територію України без сплати митних платежів, акцизного збору та податку на додану вартість; документів щодо їх походження, придбання та транспортування (договорів, накладних, товарно-транспортних накладних, інвойсів, сертифікатів якості, декларацій, митних декларацій та ін.), чорнових записів, електронних носіїв інформації, на яких електронному вигляді зберігаються вказані документи та інших речей, які мають значення для проведення досудового розслідування.

11 травня 2017 року був проведений обшук транспортного засобу реєстраційний номер B342 STE. за результатами якого, були вилучені 225 000 пачок сигарет торгівельної марки Regina Blue та 400 000 пачок сигарет торгівельної марки Regina Red, які були упаковані у картонні коробки у кількості 1 250 штук та на які були відсутні буд-які документи, що підтверджують походження, транспортування, якість та облік зазначених тютюнових виробів.
Також в ході обшуку встановлено, що на вилучених пачках сигарет торгівельних марок Regina Blue та Regina Red відсутні марки акцизного податку України та інших держав, надписи на пачках сигарет надруковані іноземною мовою та зазначено підпис For Duty Free Sale Only.

За результатами обшуку не встановлено, власника та отримувача вилучених сигарет торгівельних марок ОСОБА_7 , ОСОБА_8

12 травня 2017 року сигарети торгівельних марок Regina Blue та Regina Red, які були вилучені за результатами проведення обшуку транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовими доказами.
Того ж дня, прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вищезгадані сигарети.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року зазначене клопотання задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону в дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000008, про накладення арешту на майно, яке було вилучено 11 травня 2017 року в ході проведення обшуку транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що вищевказане майно має ознаки речових доказів, і воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим клопотання задоволенню.

Крім того, вищезазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови старшого слідчого від 20 травня 2017 року (а.п. 26-27).
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність GLOBAL TOBAC CO., LIMITED, з потребами кримінального провадження.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання авторів апеляційної скарги на те, що слідчим суддею було безпідставно та всупереч ст. 170 КПК України накладено арешт на майно, яке було вилучене 11 травня 2017 року в ході проведення обшуку транспортного засобу, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з порушенням, строків звернення з відповідним клопотанням, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 11 травня 2017 року, саме за ухвалою слідчого судді, було проведено обшук транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 в ході якого вилучено 225 000 пачок сигарет торгівельної марки Regina Blue та 400 000 пачок сигарет торгівельної марки ReginaRed, упакованих в картонні коробки у кількості 1250 штук.
12 травня 2017 року прокурор ОСОБА_6 за допомогою поштового зв`язку звернувся до місцевого суду з клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, що підтверджується відтиском штемпеля, який міститься на конверті (а.п. 71).

Таким чином, прокурором дотримано вищезазначені строки звернення з відповідним клопотанням, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є надуманими.

Твердження представника з приводу того, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, безпідставно не викликав для участі в судовому засіданні власника майна, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, хоч і заслуговують на увагу, проте в даному конкретному випадку не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторами апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах GLOBALTOBAC CO., LIMITED, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 ,173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , яка діє в інтересах GLOBAL TOBAC CO., LIMITED, строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року. якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт сигарети, які були вилучені 11 травня 2017 року в ході проведення обшуку транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах GLOBAL TOBAC CO., LIMITED без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4672/2017 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1