Номер справи137/703/17
1-кп/137/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Почапинці Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ріжок Літинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючий, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
30.03.2017 р. приблизно о 14:00 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , розпиваючи спиртні напої на вулиці поряд із входом на територію домогосподарства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 помітили мобільний телефон «Номі І240», який випадково випав із кишені ОСОБА_8 . ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно й за попередньою змовою із ОСОБА_9 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, переконавшись, що їх дії не будуть помічені, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали мобільний телефон «Номі І240», вартість якого відповідно до висновку експерта № 359 від 10.04.2017 р. становить 712,51 гривень. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з викраденим телефоном зникли з місця вчинення злочину. Надалі ОСОБА_9 вимкнув викрадений мобільний телефон та викинув сім-картку, після чого разом із ОСОБА_4 збув мобільний телефон ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю с. Ріжок Літинського району Вінницької області.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто тємне викрадення чужового майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо свої вини мотивуючи тим, що 30.03.2017 р. спільно із ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_8 вживали алкоголь. Згодом ОСОБА_8 пішла до себе додому, а він спільно із ОСОБА_5 в іншому напрямку де і знайшов телефон на дорозі котрий, як він вважає, хтось загубив. Не знав кому належить телефон. Пояснив що не зміг вимкнути телефон оскільки не був обізнаний із його будовою тому віддав його ОСОБА_5 . Просив не притягувати його до відповідальності та ухвалити виправдовувальний вирок.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні висловив позицію якою вважав за необхідне виправдати його підзахисного з тих мотивів, що, як на його думку, прокурором не доведена винуватість в інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні. Зазначає, що потерпіла перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а телефон був знайдений його підзахисним.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні також не визнав обгрунтовуючи свою позицію тим, що телефон він знайшов на вулиці населеного пункту с. Микулинці Літинського району Вінницької області біля домогосподарства потерпілої з якою перед цим вживали алкоголь. Також пояснив, що не знав кому належить телефон.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 просила виправдати свого підзахисного, оскільки, як на її думку, відсутня подія злочину, а саме обвинувачення не може грунтуватись на характеристиці особи обвинуваченого. Також вважає, що телефон її підзахисний знайшов.
Потерпіла ОСОБА_8 до судового засідання 24.11.2017 р. не з`явилася, надавши до канцелярії суду заяву про подальший розгляд справи у її відсутність (а.с. 85).
Прокурор ОСОБА_3 вважала доведеною винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, просила застосувати відносно обвинувачених покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді п`яти місяців арешту, а також стягнути з обвинувачених витрати на залучення експерта зумовлені досудовим розслідуванням та вирішити долю речових доказів.
Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків та потерпілої, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Допитана у судовому часом раніше потерпіла ОСОБА_8 пояснила що 30.03.2017 р.за адресою її домогосподарства прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , котрих вона бачила разів чотири в житті, та принесли із собою ємність із алкоголем та запропонували спільно вжити, на що вона вагаючись погодилась. Алкоголь вони вживали за територією домогосподарства за кілька метрів від проїжджої частини. Телефон був при ній, оскільки до неї телефонував її ж чоловік. Подальший розвиток події вона не пам`ятає. Тільки зазначила, що згодом прокинулась та виявила відсутність належного їй мобільного телефону. Зазначила, що претензії відносно обвинувачених у неї відсутні. При призначенні покарання, просила суворо не карати.
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду що спільно проживає із ОСОБА_8 у с. Микулині Літинського району Вінницької області. Зазначив, що 30.03.2017 р. виїхав до м. Вінниці Вінницької області у своїх справах. Згодом, коли зателефонував до ОСОБА_8 та хотів щоб вона його зустріла при приїзді з м. Вінниці, почув нечітку мову останньої та чоловічі голоси та зробив висновок, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що спілкувався тоді по телефону із ОСОБА_4 . Також вказав, що телефонував до сусідки за місцем проживання, і та підтвердила, що ОСОБА_8 вживає алкоголь в компанії біля свого будинку. По приїзду виявив відсутність мобільного телефону у ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що він працює на пилорамі, до нього звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та повідомили, що знайшли телефон та запропонували його придбати за грошові кошти. ОСОБА_10 дослідив телефон, впізнав володільця телефона за наявними на ньому відеофайлам та вирішив придбати цей телефон, щоб надалі повернути реальному власнику.
З огляду на наведене суд вважає, що твердження обвинувачених, про те,що вони знайшли телефон на дорозі не відповідає дійсності і їх слід розцінювати як бажання останніх уникнути відповідальності з огляду на наступне.
Твердження захисту про те, що обвинувачені не знали належності телефону спростовується наступним чином: ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив що спілкувався із ОСОБА_12 чоловіком потерпілої ОСОБА_8 , котрий погрожував ОСОБА_4 , щоб той повернув телефон. А відтак обвинувачений ОСОБА_4 коли спілкуючись із ОСОБА_12 , а згодом знайшовши телефон міг встановити тотожність цих двох телефонів та зробити відповідний висновок про належність телефону. Не ігнорується та обставина, що обвинувачені повідомили суду, що телефон був знайдений біля місця, де вони часом раніше спільно із потерпілою вживали алкоголь.
Варта уваги та обставина, що ОСОБА_4 сам повідомив у судовому засіданні, що передав телефон ОСОБА_5 та просив вимкнути телефон, не будучи обізнаний з його будовою, оскільки хтось телефонував, що свідчить про бажання останніх привласнити даний мобільний телефон.
Особливо звертається увага на ту обставину, та не заперечувалось обвинуваченими, що знайдений мобільний телефон вони виявили бажання його за грошові кошти продавши свідку ОСОБА_10 , що і було здійснено (свідок повернув телефон власнику, претензії відносно свідка відсутні).
Таким чином підтверджується корислива мета обвинувачених збагатитися.
Також знайшло своє підтвердження кваліфікуюча ознака, як вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб. Суд вважає, що попередня змова дій обвинувачених, доводиться тією обставиною, що зі слів потерпілої, особи яких вона бачила четвертий раз в житті запропонували їй спільно вживати алкоголь. Також доводиться роль обвинувачених, як співвиконавців, адже ОСОБА_4 сам вказав, що передав телефон ОСОБА_5 щоб той витягнув батарею та витягнув сім-картку.
Судом враховано, що ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий (а.с. 166), за місцем проживання характеризується негативно (зловживає алкогольними напоями, схильний до вчинення правопорушення (а.с.169) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с. 168).
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом враховано, що ОСОБА_5 , раніше не судимий (а.с. 162), за місцем проживання характеризується негативно (зловживає алкогольними напоями, схильний до вчинення правопорушення (а.с.164) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с. 163).
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, осіб винних, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченими нових злочинів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 буде покарання у виді арешту.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених в рівних частинах слід стягнути витрати за проведення товарознавчого дослідження за № 359 від 10.04.2017 р. зумовленого розслідуванням злочину у розмірі 351(триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп. (а.с. 172).
Долю речового доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 368, 373-374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 175 (сто сімдесят п`ять) грн. 92 коп. на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення товарознавчого дослідження № 359 від 10.04.2017 р.
Стягнути з ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_2 , 175 (сто сімдесят п`ять) грн. 92 коп. на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення товарознавчого дослідження № 359 від 10.04.2017 р.
Речовий доказ: мобільний телефон «Номі І240» переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити в її розпорядженні;
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_13