27 лютого 2018 р. Справа № 632/226/18 провадження № 1-в/632/65/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_7 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгорівка Старобільського району Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого: 12 липня 2016 року Біловодським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт; 01 лютого 2017 року цим же судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 389 ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років позбавлення волі, про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2018 року від засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», надійшло клопотання про застосування до нього ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він вчинив нетяжкі злочини і на день набрання чинності цим Законом відбув одну чверть призначеного строку основного покарання, у зв`язку з чим підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений заявлене клопотання підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор та представник адміністрації проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Статтею 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Згідно з вироком Біловодського районного суду Луганської області від 01 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 389 ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 29 березня 2017 року, кінець строку 29 березня 2020 року.

На день набрання чинності законом про амністію ОСОБА_6 відбув лише п`ять місяців дев`ять днів, тобто менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, а тому під дію ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» він не підпадає.

Крім того, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_6 .

Зокрема, відповідно до пункту «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується також до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається з наявних в особовій справі вироків Біловодського районного суду Луганської області від 12 липня 2016 року і 01 лютого 2017 року ОСОБА_6 , після ухвалення вироку, яким йому було призначене покарання у виді громадських робіт, знову вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а тому, відповідно до пункту «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1