Справа №705/1937/17
1-кс/705/130/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2018 року місто Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, що подала скаргу - ОСОБА_3 , у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Умань скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (в порядку ст.303 КПК України),
12 лютого 2018 року заявником ОСОБА_3 подано додаток до скарги, в якому він зазначає, що 11 лютого 2015 року старшою слідчою ОСОБА_5 була винесена постанова про призначення експертизи його побиття, в якому на розв`язок перед експертом було поставлено запитання: 1) чи є на тілі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесні ушкодження, якщо так, то яка їх локація, механізм утворення, ступінь тяжкості? 2) чи могли дані тілесні ушкодження утворитись в обставинах, вказаних потерпілим, а саме від удару в пах, удару по обличчю?
На основі вищевикладеного видно, що перед експертом у постанові не ставилось запитання про тілесні ушкодження після удару по горлу 24.12.2015 року. Лікар, - судово-медичний експерт, - у висновку № 147 від 11.02.2015 року виписав із медичної карти стаціонарного хворого: «25.12.2014 р. ЛОР. Діагноз. Підщелепний та шийний лімфаденіт посттравматичний». По даному факту судово-медична експертиза не проводилась, оскільки не було у постанові слідчого від 11.02.2015 року на це запиту, що суперечить постанові від 02 серпня 2017 року.
В скарзі, з урахуванням додатку до скарги, просить скасувати постанову слідчої ОСОБА_5 від 02.08.2017 року як незаконну та зобов`язати старшу слідчу СВ Уманського райвідділу поліції ОСОБА_5 призначити додаткову судмедекспертизу для визначення механізму утворення та ступеня тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, які спричинила ОСОБА_4 23 грудня 2014 року.
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, 17.01.2018 року автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 .
Згідно розпорядження від 17.01.2018 року (№ 3/18) за підписом керівника апарату Уманського міськрайонного суду, проведено повторний автоматизований розподіл даної справи, оскільки суддя ОСОБА_6 перебуватиме у відпустці з 09.01.2018 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2018 року - справу передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_7 .
Згідно розпорядження від 08.02.2018 року (№ 13/18) за підписом керівника апарату Уманського міськрайонного суду, проведено повторний автоматизований розподіл даної справи, оскільки у судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_7 закінчився термін відрядження в Уманському міськрайонному суді.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2018 року - справу передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 .
Ухвалою від 09.02.2018 року прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду на 09 год. 00 хв. 15.02.2018 року.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , просив скаргу задовольнити та пояснив, що 23 грудня 2014 року у с.Полянецьке його побив син племінниці. Під час тієї бійки йому також завдала удар по горлу ОСОБА_4 . Після побиття ОСОБА_3 лежав місяць у лікарні і надав у слідчий відділ матеріали, які було передано на судмедекспертизу, яка виявила у нього тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. ОСОБА_3 звертався до слідчого з приводу проведення експертизи по факту нанесення ОСОБА_4 удару в горло, про що також повідомляв і під час свого допиту, однак ніхто на таке звернення відповіді не надав. 10 січня 2018 року він звернувся до слідчого і ознайомився з матеріалами кримінальної справи. Лише при ознайомленні він виявив, що існує постанова слідчого від 2 серпня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про проведення ряду слідчих дій, у тому числі про проведення додаткової судово-медичної експертизи. На запитання ОСОБА_3 слідчий повідомила, що направляла йому копію постанови поштою, але ОСОБА_3 її не отримував. З висновком судово-медичної експертизи №147 від 13.02.2015 року він в цілому погоджується, проте вважає, що слідча безпідставно не зазначила у запитаннях, які були постановлені на вирішення експерту, питання про тілесні ушкодження, які йому заподіяла ОСОБА_4 ударом по горлу. Оскаржує постанову слідчого в цілому, так як йому так порадили, хоча по інших питаннях, по яких йому було відмовлено у оскаржуваній постанові, він на даний час претензій не має, а не погоджується з відмовою у призначенні судово-медичної експертизи.
У судове засідання старший слідчий Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 не з`явилася, про день та час судового розгляду була повідомлена належним чином.
У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши скаргу, додаток до скарги та додані до них матеріали, прийшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.
Постановою про призначення експертизи від 11.02.2015 року по зазначеним матеріалам було призначено експертизу на вирішення якої поставлено такі питання: 1) чи є на тілі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесні ушкодження, якщо так, то яка їх локація, механізм утворення, ступінь тяжкості? 2) чи могли дані тілесні ушкодження утворитись в обставинах, вказаних потерпілим, а саме від удару в пах, удару по обличчю?
Відповідно до висновку експерта № 147 від 11.02.2015 року були надані відповіді на запитання поставлені в постанові слідчого про призначення експертизи.
До зазначеної заяви ОСОБА_3 було додано письмове клопотання про призначення судмедекспертизи, в якому він просив призначити судмедекспертизу встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ним від дій ОСОБА_4 23.12.2014 року та на вирішення експертизи поставити наступні питання: 1) до якого ступеня тяжкості відносяться тілесні ушкодження зафіксовані лікарем ЛОР під час огляду в Уманській міській лікарні 25.12.2014 року, які йому спричинила ОСОБА_4 ; 2) чи могли утворитися ці тілесні ушкодження в умовах та при обставинах зазначених ним під час допиту свідка.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.
Згідно із ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як зазначив ОСОБА_3 у своїй скарзі, копію оскаржуваної постанови він отримав 10 січня 2018 року при ознайомленні з матеріалами справи, раніше він таку копію не отримував. Враховуючи те, що слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, заперечень на скаргу не подала, не надала для огляду матеріали кримінального провадження, у зв`язку з чим не спростувала доводи ОСОБА_3 про отримання ним копії оскаржуваної постанови лише 10 січня 2018 року, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 , який звернувся до слідчого судді зі скаргою 17.01.2018 року, не порушив строки, передбачені ч.1 ст.304 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно із вимогами ч.5 статті 110 КПК України постанова слідчого складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати в цілому постанову слідчого від 2 серпня 2017 року, при цьому обґрунтовує свою незгоду з постановою слідчого лише щодо відмови у задоволенні його клопотання в частині призначення судово-медичної експертизи.
Тому, враховуючи таку позицію особи, що подала скаргу, слідчий суддя не досліджує обґрунтованість постанови в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 по питаннях, не пов`язаних з проведення судово-медичної експертизи.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що у постанові помилково зазначено: «про відмову в задоволенні клопотання захисника», а не самого потерпілого, однак така помилка не є тією обставиною, яка дає підстави для скасування прийнятого рішення в цілому.
Досліджуючи оскаржувану постанову в тій частині, про яку зазначив ОСОБА_3 у своїй скарзі, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий належним чином не обґрунтувала відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в частині призначення судово-медичної експертизи.
Слідчий, відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , посилається на те, що тілесні ушкодження, які спричинила ОСОБА_4 не впливають на кваліфікацію вказаного кримінального провадження і не є доказом.
Тобто слідчий стверджує, що досудовим розслідуванням вже встановлено факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 громадянкою ОСОБА_4 , хоча вказане суперечить висновку судово-медичного експерта №147 від 13.02.2015 року, в якому відсутні посилання на факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , зокрема в районі горла ОСОБА_3 .
Крім того, в разі встановлення факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , слідчий повинна була зазначити, яке процесуальне рішення з даного приводу вже прийнято.
В разі, якщо досудовим розслідуванням ще не було встановлено факту заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , необхідно було обґрунтувати, чому саме такі тілесні ушкодження не будуть впливати на кваліфікацію правопорушення, з урахуванням того, що слідчому ще невідомо про характер та тяжкість таких тілесних ушкоджень і яким чином вони можуть вплинути на визначення обсягу тілесних ушкоджень, заподіяних тією чи іншою особою.
Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Отже, за результатами розгляду скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність скасування постанови слідчого від 2 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в частині призначення судово-медичної експертизи, та зобов`язання слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 в цій частині.
Слідчий суддя вважає за неможливе на даний час зобов`язати слідчого призначити додаткову судово-медичну експертизу, так як слідчому судді не було надано документи з матеріалів кримінального провадження, у тому числі особою, яка звернулася зі скаргою, які б свідчили про необхідність проведення такої експертизи.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 02 серпня 2017 року в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення додаткової судово-медичної експертизи для визначення механізму утворення та ступеня тяжкості отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, які спричинила ОСОБА_4 23 грудня 2014 року.
Зобов`язати старшого слідчого Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 31.07.2017 року в частині призначення додаткової судово-медичної експертизи для визначення механізму утворення та ступеня тяжкості отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, які спричинила ОСОБА_4 23 грудня 2014 року
Копію ухвали вручити ОСОБА_3 та направити для негайного виконання до Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.
Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1