Справа № 635/4326/2017
Провадження № 1 кс/635/441/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
Слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
захисника адвоката - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру винесене 23.03.2018 р. слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 підозрюваному ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга захисника - адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру гр-ну ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України.
Заява ОСОБА_6 і ОСОБА_7 були внесені та зареєстровані в ЄРДР 25 травня 2016 року і заява ОСОБА_8 25 травня 2016 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25 травня 2016 року в Харківській ВП ГКНП України в Харківській області надійшла заява від неповнолітньої ОСОБА_7 про те, що 22 травня 2016 року, близько 21 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 заявнику та ії матері ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження.
За двома зазначеними заявами були порушені та розслідуються слідчим відділом Харківського ВП ГУНП в Харківській області кримінальні провадження, окремо.
Одне за заявою ОСОБА_9 , а друге за заявою ОСОБА_10 , так як йому також були заподіяні тілесні ушкодження.
З матеріалів кримінального провадження по факту побиття ОСОБА_9 відомо, що їх побили ОСОБА_10 та його дружина ОСОБА_11 . Факт побиття ОСОБА_9 підтверджується показаннями свідків очевидців, які мешкають по сусідству з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 . Свідки- очевидці допитані по першій та другій справі, а саме: ОСОБА_6 , неповнолітня ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які бачили цей конфлікт з різних місць та надали майже ідентичні показання з яких вбачається що мати і дочка ОСОБА_9 били ОСОБА_12 і його дружину ОСОБА_11 .
ОСОБА_5 намагався захищати свою дружину та дочку і бажаючи вирвати з рук ОСОБА_12 трубу, яку не втримав останній в руках та в наслідок боротьби ненавмисно відбувся удар трубою по голові ОСОБА_12 . Однак, ці обставини абсолютно не враховані слідчим при викладі повідомлення про підозру ОСОБА_5 , що не відповідає фактичним обставинам справи. В даних обставинах він діяв у стані необхідної оборони. Зворотне матеріалами кримінальної справи не спростовано. І навіть клопотання про проведення слідчого експерименту відхилене аж до закінчення експертиз, тому що не вистачає матеріалів (фактичних даних) для проведення вказаного слідчого експерименту для встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і ОСОБА_12 .
Однак, це не завадило слідчому повідомити ОСОБА_5 про підозру в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Однак, подія яка відбулася 22 травня 2016 року, за якою поступили дві заяви до слідчих органів від трьох громадян, учасників однієї події до теперішнього часу розслідується окремо один від одного, що перешкоджає слідству об`єктивно та всесторонньо з`ясувати та дослідити всі обставини по справі.
В даний час ОСОБА_17 повідомлений про підозру у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України від 23 березня 2018 року.
Вказана підозра являється незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
-до теперішнього часу по справі не закінчена судово-медична комісійна експертиза щодо предмету встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у матері та доньки ОСОБА_9 , яких побив ОСОБА_10 та його дружина, що безспірно підтверджено матеріалами кримінального провадження;
-не проведений слідчий експеримент з метою перевірки показань учасників події щодо усіх обставин справи;
- у повідомленні про підозру ОСОБА_17 не має жодного слова про те, що його дружину та доньку побив ОСОБА_10 . Крім того, не має посилання на те, що він діяв у стані необхідної оборони. Це стало можливим, оскільки до теперішнього часу ці справи не об`єднані в єдине провадження, що порушує принципи об`єктивності, справедливості і повноти.
Не зважаючи на те що в даному випадку були подані дві заяви про одну подію, де кожен з учасників відстоює свою позицію, досудове розслідування по цим справам не може проводитись окремо один від одного, оскільки може негативно вплинути на повноту досудового слідства і в подальшому судовому розгляді.
У зв`язку із викладеним захисник просить скасувати повідомлення про підозру гр-ну ОСОБА_5 в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України від 23 березня 2018 року, як незаконне і необґрунтоване.
В судовому засіданні скаржник - адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені ним вимоги та просив їх задовольнити.
Представник СВ Харківського ВП ГУНП України в Харківській області, завчасно повідомлений про місце і час судового розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Вивчивши скаргу, та дослідивши надані документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 9-1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: «повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником».
Частиною першою ст. 304 КПК України передбачено, що: «Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою ії копії».
Відповідно до п. 1-1) ч. 2 ст. 307 КПК України: «Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування повідомлення про підозру».
Слідчий суддя вважає, що при наведених адвокатом обставинах обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України пред`явлено передчасно, так як органом досудового слідства, не доведено, що з підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 дійсно був проведений слідчий експеримент щодо заподіяння тілесних ушкоджень гр-ну ОСОБА_8 та проведена додаткова судово-медична експертиза, за наслідками якої підтверджені показання потерпілого ОСОБА_8 щодо механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень. Протоколи відповідних слідчих дій слідчому судді для дослідження органом досудового слідства не надані.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Згідно із ч. 1-ч. 3 ст. 26 КПК України в кримінальному процесі діє принцип диспозитивності, відповідно до якого кожна сторона в суді повинна самостійно доводити свої вимоги та заперечення.
Ні письмових, ні усних заперечень на скаргу адвоката ОСОБА_3 від органу досудового слідства на запити слідчого судді не надійшло.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга повинна бути задоволена.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись 303-304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру винесене 23.03.2018 р. слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 підозрюваному ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру винесене 23.03.2018 р. слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 підозрюваному ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1