Провадження № 1-кс/344/53/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зобовязання призначити додаткову судово-медичну експертизу,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на зазначені у ній обставини. Просив зобовязати старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_4 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №000417 від 01.08.2017 року призначити додаткову судово-медичну експертизу.

Скаржник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив закрити провадження за скаргою, оскільки, на час звернення із скаргою йому не було відомо, що на виконання постанови прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 від 26.12.2017 року матеріали кримінального провадження направлено начальнику СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області для організації проведення досудового розслідування.

Старший слідчий СУ ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги заперечила, просила відмовити у її задоволенні.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ст. 303 КПК України чітко визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Ч. 2 ст. 305 КПК України передбачено, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені п.п. 1, 2, 5 і 6 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Як вбачається із матеріалів скарги, 26.12.2017 року прокурором Івано-Франківської області ОСОБА_6 винесено постанову про визначення підслідності. Згідно якої у кримінальному провадженні №0000417 від 01.08.2017 року визначено підслідність кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за слідчим відділом Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що провадження за скаргою за таких обставин слід закрити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зобовязання призначити додаткову судово-медичну експертизу закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1