№ 336/4711/17
провадження № 1кп/336/460/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Астраханка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, всупереч інтересам військової служби в порушення вимог ст.ст.3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22 червня 2017 року без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово ухиляючись від військової служби до 19.07.2017 року, тривалістю понад десять діб, але не більше місяця. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 . Після лікування в медичному закладі, 22.06.2017 р. повинен був повернутися в розташування частини, але у зв`язку з захворюванням, яке ускладнилося, своєчасно до військової частини не повернувся. В період з 22.06.2017 р. до 19.07.2017 р. за наданням медичної допомоги до медичної установи не звертався. 19.07.2017 р. добровільно з`явився до майора військової служби правопорядку. У вчиненому розкаявся.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачений має постійне місце проживання, розлучений, зі слів перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштований, не перебуває на обліку в наркодиспансері, за місцем проходження служби характеризується позитивно, приймав участі в АТО, не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи та даних про особу, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті КК України та можливості звільнення від призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту обраний під час досудового розслідування зі строком застосування до 22.10.2017 р.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 2) періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1