Провадження № 11-кп/792/269/18
Категорія: ч.1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007881 від 4 листопада 2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці.
Речові докази: золоту каблучку 585 проби, вагою 3,85 г, яка передана потерпілій постановлено залишити у ОСОБА_7 .
За вироком суду, 3 листопада 2017 року, близько 15 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з шкатулки, яка знаходилась в шафі в одній із кімнат даної квартири, умисно викрав золоту каблучку 585 проби, вагою 3,85 г, вартість якої з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 03.11.2017 року становить 2444 грн. 98 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, та призначити йому покарання у виді громадських робіт. Вказує, що суд першої інстанції призначив йому надто суворе покарання, він щиро розкаюється у вчиненому, став на шлях виправлення, а тому вважає що покарання у виді громадських робіт буде достатнім для його виправлення.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_7 , яка покладалась на розсуд суду при вирішенні апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки) у ОСОБА_7 , за викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам справи і не оспорюються учасниками процесу, відтак вирок суду в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядається.
Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_8 , суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; те, що за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, сприяв розкриттю злочину, дані обставини відповідно до положень статті 66 КК України суд першої інстанції визнав як обставини, що пом`якшують покарання. Суд врахував, що обвинувачений на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий, вчинив злочин вперше. Крім того було враховано, що обвинувачений не має роботи, протягом останнього часу ніде не працює, не має постійних і тимчасових заробітків, вказував, у суді першої інстанції, що не бажає відбувати покарання у вигляді громадських робіт, а також врахована поведінка обвинуваченого в суді першої інстанції, яка не говорила про те, що особа розкаялась у вчиненому, його негативне відношення до потерпілої у зв`язку із тим, що остання повідомила в поліцію та не бажала примиритись, відсутність відшкодування заданої шкоди та відсутність намагання та бажання виправлятись, тому за таких обставин суд прийшов до висновку, що з метою виправлення засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів ОСОБА_8 слід призначити реальну міру покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці, з такими висновками погоджується колегія суддів.
Суд першої інстанції при обранні виду та строку покарання в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається апелянт сприяння обвинуваченим розкриттю злочину. Доводи апелянта про наявність підстав для призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт свого підтвердження не знайшли, оскільки поведінка обвинуваченого в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду не вказувала на те, що особа розкаялась у вчиненому. Обвинувачений не виказував жалю з приводу вчиненого ним злочину, намагань відшкодувати збитки потерпілій, яка, як вона вказувала в апеляційному суді, самостійно з ломбарду викупила каблучку за більшою вартістю, не виявляв.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осудження своєї поведінки, що насамперед повинно виражатись в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. В даному провадженні відсутні дані, які б свідчили про факти щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, обвинувачений не намагався відшкодувати відшкодування спричинених злочином збитків, не виказував жалю з приводу вчиненого, бажання виправити наслідки не виявляв, що підтверджувала в апеляційному суді потерпіла ОСОБА_7 . Відтак доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що суд безпідставно не врахував щирого каяття, як пом`якшуючої покарання обставини, не можуть бути враховані апеляційним судом, позаяк наявності в діях ОСОБА_8 ознак щирого каяття після вчинення ним кримінального правопорушення не встановлено.

Своє рішення про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання в виді 2 місяців арешту, суд першої інстанції належним чином мотивував і колегія суддів вважає таке рішення переконливим, та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення йому судом явно несправедливого покарання внаслідок його суворості. Призначене покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2