Справа № 301/421/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" березня 2018 р. м. Іршава

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Ремети, Берегівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Брід, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого, з освітою 4 класи,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :
18 лютого 2018 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину приватного підприємця ОСОБА_9 , що розташований по вул. Центральній в с. Брід, Іршавського району, перебуваючи в громадському місці, у стані алкогольного сп`яніння, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті правила поведінки, етики і норми моралі, діючи умисно, групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок, в ході виниклої між ними сварки, голосно спорили та виражалися нецензурною лайкою. На зауваження ОСОБА_10 припинити хуліганські дії не реагували, показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпочали конфлікт з ОСОБА_10 , в ході якого виражалися нецензурними словами, а ОСОБА_11 наніс йому два удари руками в область голови. На зауваження ОСОБА_7 припинити хуліганські дії стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не реагували, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, почали висловлювались на його адресу нецензурними словами, після чого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в область голови, від якого останній впав на землю. Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали наносити ОСОБА_7 , який лежав на землі, удари руками та ногами в область голови. Коли до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшла ОСОБА_8 , яка намагаючись захистити ОСОБА_7 , зробила їм зауваження і просила припинити нанесення побоїв, ОСОБА_3 наніс останній один удар ногою в область руки.
Внаслідок вказаних протиправних дій з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів та легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня; а потерпілій ОСОБА_8 заподіяно легке тілесне ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину свою визнав у повному обсязі та показав, що 18.02.2018 року разом з ОСОБА_4 вживав спиртне. Після футбольного матчу між ними виник спір, в ході якого вони голосно висловлювались на вулиці перед магазином. Коли до них підійшов ОСОБА_10 і зробив зауваження щодо їх поведінки, він наніс ОСОБА_12 два удари кулаком в область голови, між ними виникла штовханина. Після втручання у сутичку ОСОБА_13 , який просив не бити ОСОБА_14 , ОСОБА_15 наніс останньому удар кулаком в голову, від чого той впав на землю. Після цього, обидва обвинувачених почали наносити ОСОБА_16 удари ногами та руками в область голови. Оскільки у бійку втрутилася ОСОБА_8 , яка просила не бити ОСОБА_13 , він наніс їй один удар ногою в руку. Показав, що висловлювався нецензурною лайкою, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро покаявся, обіцяв більше не порушувати закон, просив суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою визнав у повному обсязі та показав, що 18.02.2018 року після футбольного матчу між ним та ОСОБА_17 виник спір. Перебуваючи на вулиці, вони голосно спорили. Оскільки ОСОБА_10 зробив їм зауваження, ОСОБА_11 ударив його кулаком в область голови. Коли у конфлікт втрутився ОСОБА_18 і намагався розняти бійку, він наніс останньому удар кулаком в голову, від чого потерпілий впав на землю. Після цього, обидва обвинувачених почали наносити ОСОБА_16 удари ногами та руками в область голови, а ОСОБА_11 ще наніс один удар ногою в руку ОСОБА_8 . У вчиненому щиро покаявся, пояснив, що вчинив злочин, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння обіцяв більше не порушувати закон, просив суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні показали, що 18.02.2018 року після 20 години вони зупинилися перед сільським магазином, щоб купити продукти. В той час між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 вже тривав конфлікт, вони голосно спорили. Коли ОСОБА_20 підійшов до обвинувачених і попросив їх припинити сварку, між хлопцями почалася штовханина та бійка. ОСОБА_18 підійшов до хлопців, намагався втрутитись у конфлікт, щоб припинити бійку, однак, обвинувачені повалили ОСОБА_13 на землю, після чого почали наносити йому побої в область голови. Оскільки ОСОБА_21 , намагаючись захистити ОСОБА_13 , також просила припинити бійку, ОСОБА_11 наніс їй ногою удар в руку. Потерпілі просили суворо не карати обвинувачених, оскільки ніяких претензій до них не мають.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведена у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, та дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Оскільки в ході судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки, як «винятковий цинізм», не містить опису таких фактичних обставин і обвинувальний акт, суд вважає, що кваліфікуюча ознака злочину «винятковий цинізм» підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки така не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.
Обираючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними себе визнали у повному обсязі, у вчиненому щиро покаялися, суд враховує, як обставини, що пом`якшують їхнє покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є вчинення ними злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи особи винних, зокрема, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є раніше не судимими, за місцем проживання характеризуються позитивно, потерпілі до них претензій не мають та просили обвинувачених суворо не карати, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання в сукупності, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинувачених без ізоляції від суспільства.
На думку суду, призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті та застосування ст.75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на них обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, буде достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. Застосування до обвинувачених більш суворого покарання суд вважає недоцільним.
Цивільний позов по справі потерпілими не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченим під час досудового розслідування не обирався.
Керуючись ст. ст. 94, 368-370, 374, 392, 394 ч.2 КПК України,
з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді 2 (два) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді 2 (два) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.
Потерпілі та захисник мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1