Справа № 216/6590/17
Провадження № 1-кс/216/3849/17
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18.12.2017 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке подав старший слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 ,у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002237 від 13 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

05.04.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2017 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за № 0002237 від 13.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимий 05.04.2017 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та в період іспитового строку, вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 , 24.11.2017 року, в вечірній час доби, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщені квартири АДРЕСА_2 , маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , з яким він підтримував дружні стосунки. В ході розмови ОСОБА_7 , маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, запропонував ОСОБА_4 , вчинити розбійний напад на комп`ютерний клуб розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, на що останній дав свою згоду, та таким чином вступив із ОСОБА_7 в попередню змову, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, поєднане з проникненням у інше приміщення комп`ютерного клубу по АДРЕСА_3 .

В той же день, 24.11.2017 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, прибули до комп`ютерного клубу, що за адресою АДРЕСА_3 , де, з метою підготовки до вчинення розбійного нападу та облегшення вчинення злочину ОСОБА_7 , для укриття свого обличчя та виключення ймовірності бути впізнаним потерпілою, заздалегідь виготовив та пристосував для укриття свого обличчя із в`язаної шапки маску, а також приніс із собою перчатки та невстановлений досудовим розслідуванням пістолет.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на вчинення нападу з метою незаконного заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 25.11.2017 року о 00 годин 54 хвилин, маючи при собі заздалегідь приготовлені знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, через не зачинені вхідні двері, по черзі спочатку ОСОБА_4 потім ОСОБА_7 проникли через вхідні двері до приміщення комп`ютерного клубу, який працював цілодобово, розташованого за адресою АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої спільні злочинні дії ОСОБА_4 та співучасник злочину ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні вищевказаного комп`ютерного клубу, пройшовши за барну стійку робоче місце адміністратору клубу та охоронця, де в цей час знаходилися адміністратор клубу ОСОБА_8 та охоронець ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося в погрозі ОСОБА_7 застосуванням невстановленого досудовим розслідуванням пістолету, направляючи його в бік потерпілої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 здійснили напад, на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які сприйняли їх погрози як реальні та, побоюючись за своє життя та здоров`я не стали здійснювати активного опору нападникам - ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Діючи в подальшому на досягнення бажаного злочинного результату, із корисних намірів, ОСОБА_4 утримуючи потерпілого ОСОБА_9 за плече своєю рукою, не даючи останньому підвестися зі стільця, обмеживши його в русі, та, продовжуючи свої спільні злочинні дії відповідно до заздалегідь оговореному плану - вчинення розбійного нападу, продовжуючи погрожувати застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося в погрозі ОСОБА_7 застосування невстановленого досудовим розслідуванням пістолету, ОСОБА_9 спробував заволодіти мобільним телефоном «one plus 3» модель А 3000 imei НОМЕР_1 , який потерпілий ОСОБА_9 , утримував в руках, однак не зміг цього зробити, оскільки ОСОБА_9 чинив опір.

ОСОБА_7 погрожуючи застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, що виразилося в демонструванні останнім невстановленого досудовим розслідуванням пістолету, остаточно подавили волю потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вчинення опору, які, злякавшись та побоюючись за своє життя та здоров`я, в умовах обстановки вчиненого розбійного нападу, сприймаючи погрози реально, не здійснювали будь-якого опору.

Продовжуючи надалі свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, співучасник злочину ОСОБА_7 , діючи із корисних намірів на досягнення злочинного результату, обшукавши стіл адміністратору заволодів належними потерпілій ОСОБА_8 майном, а саме грошовими коштами в сумі 4000 гривень, які знаходилися на столі за системним блоком, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та обернувши на свою користь.

В результаті розбійного нападу ОСОБА_4 та співучасника злочину ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 й потерпілій ОСОБА_8 була заподіяна моральна шкода, крім того потерпілій ОСОБА_11 була заподіяна майнова шкода в розмірі 4000 гривень.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

15.12.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, обґрунтована повністю зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 від 13.12.2017;

- протоколом огляду місця події від 14.12.2017;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими під час допиту від 13.12.2017;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , наданими під час допиту від 14.12.2017;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , наданими під час допиту від 14.12.2017;

- протоколом пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 14.12.2017;

- протоколом пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання потерпілому ОСОБА_9 від 13.12.2017;

- протоколом огляду відеозапису з камер спостереження;

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просить його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний, його захисник, кожен окремо, не заперечували

щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю. Крім того, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 від 13.12.2017; протоколом огляду місця події від 14.12.2017; показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими під час допиту від 13.12.2017; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , наданими під час допиту від 14.12.2017; показаннями свідка ОСОБА_12 , наданими під час допиту від 14.12.2017; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 14.12.2017; протоколом пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання потерпілому ОСОБА_9 від 13.12.2017; протоколом огляду відеозапису з камер спостереження.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду.

Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, вчинивши злочин під час іспитового строку, за який останнього звільнено від відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі, однак іспитовий строк замінено на реальне відбуття покарання, з метою уникнення вказаного покарання, не маючи постійного місця роботи, не маючи міцних соціальних зв`язків, утриманців, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що підозрюваний є неодноразово судимим, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час іспитового строку, у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає за необхідне скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, тобто до 15.02.2018 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________

_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 201__ року о ____ годині ____ хвилин.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний __________________ (підпис)