справа № 482/86/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/443/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Азербайджану, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, має малолітню дитину, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
встановив:
ОСОБА_3 , будучи громадянкою Азербайджану, на законних підставах 14.03.2015 прибула на територію України, де перебуває до теперішнього часу. У липні 2015 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) з метою не перетину державного кордону України, всупереч міграційного законодавства, надала невстановленій досудовим розслідуванням особі належний їй паспорт Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 для внесення до офіційного документу недостовірних даних про перетин державного кордону.

06.03.2017 перебуваючи в оперативно розшуковому відділі Державної прикордонної служби України, розташованого в АДРЕСА_2 , під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, ОСОБА_3 надала співробітникам вказаного відділу свій паспорт із завідомо недостовірними даними, а саме підробленими відбитками штампів «Україна 282 Бориспіль НОМЕР_2 » та «Україна 8 Бориспіль 320100» про перетин державного кордону України.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи громадянкою Азербайджану, на законних підставах 28.01.2016 прибула на територію України, де перебуває до теперішнього часу. У період часу з травня по листопад 2017 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) з метою не перетину державного кордону України, всупереч міграційного законодавства, надала невстановленій досудовим розслідуванням особі належний їй паспорт Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 для внесення до офіційного документу недостовірних даних про перетин державного кордону.

06.03.2017 перебуваючи в оперативно розшуковому відділі Державної прикордонної служби України, розташованого в АДРЕСА_2 , під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, ОСОБА_3 надала співробітникам вказаного відділу свій паспорт із завідомо недостовірними даними, а саме підробленими відбитками штампів «Україна 2 Х. Михайлівський 590902», «Україна 2 Х. Михайлівський 590902», «Україна 2 Х. Михайлівський 590902» та «Україна 2 Х. Михайлівський 590902» про перетин державного кордону України.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого офіційного документу.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю та розкаялася у вчиненому.
Між обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_6 24.01.2018 у кримінальному провадженні № 0000185 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до умов угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст.ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченій та прокурору.
У судовому засіданні обвинувачена, захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена в присутності захисника та прокурор повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Міра покарання, узгоджена обвинуваченою, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, а тому істотно знижують ступінь тяжкості злочину який вчинила ОСОБА_3 .
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості на підставі якої обвинувачену ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 376, 469-475 КПК України, суд -
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 24 січня 2018 року між прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити їй, узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень).
Речові докази: паспорт громадянина Республіки Азербайджан з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , процесуальні витрати на проведення експертизи № 745 від 22.12.2017 в сумі 1979, 20 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 20 коп.) на користь держави в особі ГУ ДКСУ в Миколаївській області (р/р № 0005, відкритий в УК у м. Миколаєві/Ленінський район, МФО 826013, код ЗКПО 37992781, КБК 24060300).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1