АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/74/18 Справа № 200/9138/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника ТОВ «Омега» ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 та доповненнями до неї на вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2017 року,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпропетровськ, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

останній раз:

31.05.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, до трьох років одного місяця позбавлення волі,

засуджено за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2017 року, більш суворим покаранням за даним вироком суду, призначено ОСОБА_10 остаточно до відбування покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Також вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за те, що він, близько 15 години 00 хвилин 09.05.2017 року, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус- 1», розташованому в ТРЦ «Терра» за адресою: м. Дніпро вул. Панікахи, 15, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, вчиняючи злочин повторно, взяв чуже майно, що належить ТОВ «Омега», а саме крем для обличчя нічний ТМ «Лореаль Ревіталіфт», об`ємом 50 мл., вартістю 244 гривні 30 копійок та поклав собі в сумку.

Після цього ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно пройшов повз касову зону, не сплативши гроші за взятий товар.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_10 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_10 не зміг його закінчити з незалежних від його волі причин, оскільки був затриманий з викраденим майном працівниками охорони ТОВ «Омега» за касовою зоною супермаркету «Варус-1».

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить застосувати щодо нього положення ст. 69 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вину у скоєному визнав повністю, розкаявся, має на утриманні сім`ю та матір-пенсіонерку, а ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього народився син.

Також просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та на підставі ч.5 ст. 72 КК України, обчислювати початок строк попереднього ув`язнення з 24.05.2017 року, тобто з дня його арешту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка просила залишити вирок суду без змін, доводи обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Тому в цій частині вони не перевіряються, на чому ОСОБА_10 також наполягав і ув апеляційному суді.
Доводи обвинуваченого про не відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого, внаслідок суворості, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, вбачається, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як видно з вироку, призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд належно вмотивував прийняте рішення, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Вказав суд і про відсутність обтяжуючих обставин.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття.

Доводи обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення покарання із-за наявності має на утриманні матері пенсіонерки, колегія суддів вважає такою, що не може самі по собі бути підставою для пом`якшення покарання.

Що стосується доводів обвинуваченого, що в його цивільної дружини народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син, то вказане не відповідає дійсності, остільки на запити суду отримані відповідні відповіді про те, що вказане не відповідає дійсності.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_10 неодноразово судимий за скоєння крадіжок та в черговий раз намагався вчинити крадіжку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та схильність до наживи.

Тому, на думку колегії суддів, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_10 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - 3 роки 2 місяці позбавлення волі, яке визначене у розмірі близькому до мінімального, вказаному в санкції даної статті та застосувавши ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначив до відбування покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

За своїм видом та розміром, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України. Підстав для пом`якшення покарання, для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України. колегія суддів не знаходить

Вимоги ОСОБА_10 про необхідність зарахування йому одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 04 січня 2018 року не підлягають задоволенню, оскільки саме до 20.06.2017 року включно, діяли вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII про зарахування одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання періоду з 24.05.2017 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Вимоги ОСОБА_10 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» не підлягають задоволенню, оскільки він не є тією особою, на яку поширюються вимоги даного Закону.
Отже апеляційна скарга ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, а вирок суду є законним.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 та доповненнями до неї залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2017 року, відносно ОСОБА_10 , - залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 24 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4