Справа № 446/2203/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про примирення в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000770 від 12 грудня 2017 року за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Купичволя Жовківського району, Львівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, такого, що має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2017 року близько 15.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний наслідок своїх дій та бажаючи їх настання, схопив руками за одяг свого малолітнього сина ОСОБА_6 та кинув в напрямку стіни, внаслідок чого дитина вдарилась головою об стіну, чим спричинив малолітньому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді одного синця в потиличній ділянці, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

15 грудня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин. При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся.

Законний представник малолітнього потеріплого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1,3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 125 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 годин є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Відомості про речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 від 15 грудня 2017 року в м. Кам`янка-Бузька.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя