У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Закарпатської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язати вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора Закарпатської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язати вчинити певні дії.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 від 13 грудня 2017 року по даній скарзі було відкрито провадження та призначено її розгляд на 15 грудня 2017 року.
На вказану дату та час судове засідання не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді ОСОБА_5 у нарадчій кімнаті.
Згідно розпорядження №94 від 11.04.2018 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ, матеріали справи № 308/12502/17, підлягали повторному автоматизованому перерозподілу зв`язку із неможливістю судді ОСОБА_5 виконання повноважень судді, що зумовлено довготривалим лікуванням. За результатами повторного автоматичного визначення слідчого судді, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .
В судове засідання призначене на 13 квітня 2018 року сторони провадження не зявились, у зв`язку з чим розгляд скарги було відкладено на 24.04.2018 року. Про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується копією відстеження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого, скаржники отримала повістки про виклик до суду 21.04.2018 року.
Слідчий суддя констатує, що особи, які подали скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про час та дату судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином. В судове засідання призначене на 24.04.2018 року не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили. Заяв про підтримання скарги та розгляд справи за відсутності скаржників або відкладення судового засідання до суду подано не було.
24 квітня 2018 року на адресу суду надійшла заява від представника заявників ОСОБА_6 , в якій вказує, що оскільки дані по заяві було внесено до ЄРДР, подану 12.12.2017 року, скаргу відкликає, а справу просить закрити. Разом з тим, жодних підтверджень на повноваження захисника ОСОБА_6 на участь у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст. 50 КПК України до заяви надано не було.
Прокурор у судове засідання призначене на 24.04.2018 року з розгляду скарги не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений слідчим суддею у відповідності до ст. 135 КПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до скарги, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктом 3 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Разом з тим, відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.
Особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленою про розгляд поданої нею скарги, остання не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила суд, клопотання або заяви не надходили.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Аналіз викладених вище обставин неявки в судове засідання заявника, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду заяви.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Згідно пункту 7 Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» №9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.
Виходячи з вищенаведеного, оскільки, належним чином повідомлені особи, які подали скаргу в судове засідання не з`явились, доводи викладені у скарзі не підтримали, до заяви про закриття провадження за скаргою підтвердження на повноваження захисника ОСОБА_6 на участь у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст. 50 КПК України надано не було, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.
У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.
Зазначену практику визнав вірною ВССУ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року. Такий підхід відповідає вимогам ч.3 ст.306 КПК України .
А тому, враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст. 303 - 307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Закарпатської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язати вчинити певні дії залишити без розгляду.
Залишення без розгляду скарги не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1