Справа № 545/3788/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" лютого 2018 р. року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239-1 КК України,
у с т а н о в и в:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

09 листопада 2017 року, близько 12 год. 00 хв., перебуваючи на території 2 виділу 121 кварталу Чалівського лісництва ДП «Полтавське лісове господарство», неподалік с. Минівка, Полтавського району, не маючи спеціального дозволу на зняття, збереження, перенесення та використання грунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, що надана в постійне користування ДП «Полтавське лісове господарство», достовірно знаючи про можливість безперешкодного зняття та вивезення грунтовного покриву земельної ділянки, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грунтовим покривом, спільно з ОСОБА_6 , не повідомляючи останнього про свої дійсні наміри та правовий режим земельної ділянки, за допомогою екскаватора-навантажувача «JCB ЗСХ CONTRACTOR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зняв верхній шар грунту із вказаної земельної ділянки, який завантажили на автомобіль «Краз-6510», д.н.з. НОМЕР_2 з метою подальшого використання у власних потребах, тим самим в порушення ч. 2 ст. 168, п. «и» ч. 1 ст. 211 Земельного Кодексу України незаконно заволодів грунтовим (поверхневим шаром) земель.

Таким чином, відповідно до акту перевірки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про дотримання вимог земельного законодавства від 27 листопада 2017 року, встановлено, що на зазначеній ділянці знято та перенесено грунтовий покрив ділянки без спеціального дозволу, що є порушенням статті 168 Земельного кодексу України.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, за результатами проведеної перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель, що входять до території 2 виділу 121 кварталу Чалівського лісництва ДП «Полтавське лісове господарство» встановлено, що ОСОБА_5 знято та перенесено грунтовий покрив земельної ділянки площею 0,0769 га без спеціального дозволу. У відповідності до пункту 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ від 25 липня 2007 року №963, за виявлене порушення розраховано шкоду у сумі 2944 гривні 32 копійки.

Крім того, в результаті порушення знищено деревні та чагарникові породи на вказаній земельній ділянці, в результаті чого, відповідно до листа ДП «Полтавське лісове господарство», завдана шкода підприємству шляхом знищення природного поновлення деревних та чагарникових порід, відповідно до постанови КМУ №665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», становить 5591 гривень 80 копійок. Даними діями завдано шкоди флорі на території вчинення правопорушення.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим, його захисником та прокурором 19.12.2017 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав обвинувачення у обсязі підозри у судовому провадженні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 239-1 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян(3400 грн.).

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, є, відповідно, злочином невеликої тяжкості( ч. 1 ст. 239-1 КК України), тобто угода відповідає вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди з`ясовано питання щодо відсутності скарг підозрюваного і обвинуваченого, що могли бути поданими ним під час кримінального провадження.

Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 . Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України,

ухвалив:
Затвердити угоду від 19.12.2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 239-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян(3400 грн.).

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1