Дата документу Справа № 335/3462/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/3462/18 Головуючий у 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/391/18 Доповідач у 2 інст. ОСОБА_2
Категорія оскарження ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха Оріхівського районну Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено строк дії ухвали до 27 травня 2018 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Старший слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 18 травня 2017 року у відповідності до наказу № 117 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, прийнятий на військову службу за контрактом та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», на посаду водія 2 відділення 1 патрульного взводу на автомобілях патрульної роти на автомобілях військової частини НОМЕР_1 , строком до 17 листопада 2017 року. 17 листопада 2017 року наказом № 35 о/с командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з солдатом ОСОБА_8 укладено новий контракт, строком на 3 роки.
Однак, 19 листопада 2017 року ОСОБА_8 , в порушення зазначених норм Конституції України та Законів України вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, відповідно до умов контракту, з понеділка до п`ятниці робочий час у військовій частині НОМЕР_1 встановлено з 8 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, у зв`язку з чим, 19 листопада 2017 року, солдат ОСОБА_8 був вихідним та до служби не залучався.
19 листопада 2017 року, приблизно о 2 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходився біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд із товаришем ОСОБА_9 та став очевидцем спричинення ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_10 наніс ОСОБА_9 не менше 13 ударів кулаками лівої та правої руки в область голови, обличчя та не менше 4 ударів в область тулуба.
Після цього, того ж дня, у період часу з 2 години 5 хвилин до 2 години 15 хвилин, у ОСОБА_8 , виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 з мотиву помсти та останній вибув з території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Так, 19 листопада 2017 року, у період часу з 2 години 5 хвилин до 2 години 15 хвилин, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , підшукав знаряддя вчиненого злочину, а саме невстановлений під час досудового розслідування тупий твердий предмет.
У подальшому, ОСОБА_8 , вказаного дня, приблизно о 2 годин 15 хвилин, з метою доведення свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , до кінця, прибув до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше підшуканим невстановленим під час досудового розслідування тупим твердим предметом, наніс потерпілому один удар у ліву частину голови, чим спричинив останньому закритий перелом лівих скроневої, лобної та тім`яної кісток черепа, забій головного мозку тяжкого ступеня, з утворенням субдуральної (під твердою оболонкою головного мозку) гематоми в лівих лобній та тім`яній долях, епідуральної (над твердою оболонкою головного мозку) гематоми в лівій лобній долі, з локалізацією множинних вогнищ забою головного мозку в лівих лобній, тім`яній, скроневій та потиличній долях, забій м`яких тканин та садна в лобній області зліва.
Згідно правил «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень від 17.01.1995 року», закритий перелом лівих скроневої, лобної та тім`яної кісток черепа, забій головного мозку тяжкого ступеня, з утворенням субдуральної (під твердою оболонкою головного мозку) гематоми в лівих лобній та тім`яній долях, епідуральної (над твердою оболонкою головного мозку) гематоми в лівій лобній долі, з локалізацією множинних вогнищ забою головного мозку в лівих лобній, тім`яній, скроневій та потиличній долях, забій м`яких тканин та садна в лобній області зліва у сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.
19 листопада 2017 року о 2 годині 15 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в порушення ст.ст. 3, 28 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, раніше підшуканим невстановленим під час досудового розслідування тупим твердим предметом, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар у ліву частину голови, чим спричинив останньому умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
21 березня 2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
29 березня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Задовольняючи клопотання та застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, просить її скасувати та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні або мінімальні, оскільки, підозрюваний має постійне місце проживання, працевлаштований, за час військової служби неодноразово був нагороджений грамотами та подяками командування частини та підрозділу, протягом жовтня 2017 року приймав участь у виконанні службово-бойових завдань у зоні проведення антитерористичної операції, у ході яких зарекомендував себе виключно з позитивного боку, раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Крім того, на час звернення з клопотанням до суду, вилучено всі документи, допитані всі свідки.
Вказує, що доказів про обґрунтування підозри у вчиненні злочину такого ступеня тяжкості слідчим та прокурором не надано, окрім припущень щодо антисоціальної поведінки підозрюваного, відеозапису на якому крім скоєння злочину за ст. 125 КК України саме потерпілим ОСОБА_10 нічого немає. Сама подія була півроку тому, 19 листопада 2017 року, а покази свідків протилежні та не є прямими доказами правопорушення, яке вчиняв саме ОСОБА_8 . Потерпілий ОСОБА_10 дрався з усіма, кого побачив в ту ніч, про що свідчіть доданий відеозапис. Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 неодноразово скаржилися па тиск зі сторони слідчих та прокурора з вимогою надання свідчень проти ОСОБА_8 .
Вважає, що для ОСОБА_8 , як військовослужбовця за контрактом, більш ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що в свою чергу забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням ОСОБА_8 командуванням ВЧ НОМЕР_1 , та надасть можливість повноцінно реалізовувати право на захист у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, прокурора, який не погодився з поданою апеляційною скаргою, оскільки пред`явлена підозра обґрунтована, ризики реальні, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
За вимогами ст. 110, ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність підозри, висунутої ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, пославшись при цьому на надані докази, які, на його думку, були достатніми для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
У той же час, обґрунтовуючи необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя у мотивувальній частини ухвали, погодившись із наявністю ризиків зазначених у клопотанні слідчого, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вказав при цьому ще ризик щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
З такими висновкам слідчого судді судова колегія не може погодитися з огляду на наступне.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином в клопотання слідчого взагалі відсутній.
Щодо інших ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які йдеться мова в мотивувальній частині ухвали, то є нічім іншим, ніж дослівним цитуванням (переписуванням) відповідної частини клопотання слідчого.
Тобто слідчий суддя переписав в ухвалу відповідну частину клопотання слідчого без власного аналізу, правової оцінки та будь-якого висновку.
Саме наявність вищезазначених ризиків, як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді, свідчить про недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
З цим колегія суддів не погоджується і вважає висновок слідчого судді таким, що не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
За вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 висунута підозра, як зазначено вище, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ознайомившись з матеріалами провадження, колегія суддів у розумінні вимог ч. 1 ст. 194 КПК України прийшла до висновку про наявність обґрунтованої підозри.
На виконання вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів окрім вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , обираючи запобіжний захід, повинна врахувати дані про особу підозрюваного.
За наданими суду матеріалами підозрюваний ОСОБА_8 має родину, до якої входить батько, мати та брата, проходить військову службу за контрактом на посаді водія 2 відділення 1 патрульного взводу на автомобілях патрульної роти військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, за місцем служби характеризується позитивно, приймав участь у виконанні службово-бойових завдань у зоні проведення антитерористичної операції, у ході яких зарекомендував себе виключно з позитивного боку,
Крім того, ОСОБА_8 , згідно матеріалів провадження, раніше не притягувався ні до якого виду відповідальності.
Ці обставини не були з`ясовані належним чином слідчим суддею, тому доводи захисника щодо неврахування даних про особу підозрюваного, є такими, що заслуговують на увагу.
Висновки слідчого судді про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не ґрунтуються на доказах.
Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, лише з підстав тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, є недопустимим.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст. 29, 62 Конституції України).

За вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу,окрім випадків, передбачених ст. 176 цього Кодексу.
На виконання вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать зокрема про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При апеляційному розгляді прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів оцінивши надані докази, вважає за можливе обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який вид запобіжного заходу, ніж той що йому було обрано слідчим суддею.
Підозрюваний ОСОБА_8 є військовослужбовцем за контрактом на посаді водія 2 відділення 1 патрульного взводу на автомобілях патрульної роти військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України. Відомостей про розірвання контракту немає, ОСОБА_8 після звільнення з-під варти буде продовжувати нести службу і постійно буде під наглядом керівника військової частини.
Обираючи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000143 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утриматися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду строком на два місяці.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4