Справа № 635/7757/17
Провадження № 1-кп/635/553/2018
У Х В А Л А
11 квітня 2018 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурор - ОСОБА_3 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який надійшов від Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурор зазначив, що ризики, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, не зменшилися. Так, ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватись у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким умисним кримінальним правопорушенням, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
З метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор вважає доцільним продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки останній може переховуватись від суду, і це підтверджується тим, що обвинувачений не одружений, не має неповнолітніх дітей, не має офіційних джерел існування, перебуває без офіційно зареєстрованого місця проживання, крім того, має можливість незаконно впливати на потерпілого, який на даний час судом не допитаний, що підтверджується суспільно-небезпечним характером вчиненого ОСОБА_4 діяння та схильність обвинуваченого до фізичного впливу.
У судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити його на більш м`який.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на не доведеність ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та подав клопотання про заміну раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на більш м`який, а саме, на домашній арешт.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.03.2018 р. та закінчується 01 травня 2018 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про його суспільну небезпеку. Максимальна санкція інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , доведені прокурором та продовжують існувати, а також враховує ті обставини, що обвинувачений може переховуватись від суду, і це підтверджується тим, що він не одружений, не має неповнолітніх дітей, не має офіційних джерел існування, перебуває без офіційно зареєстрованого місця проживання, крім того, має можливість незаконно впливати на потерпілого, який на даний час судом не допитаний, що підтверджується суспільно-небезпечним характером вчиненого ОСОБА_4 діяння та схильністю обвинуваченого до фізичного впливу.
Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились, є триваючими, та виправдовують тримання особи під вартою.
Даних, що ОСОБА_4 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО суду не надано.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні належні правові підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а відтак строк тримання під вартою останнього слід продовжити строком до 60 днів, тобто до 09 червня 2018 року включно.

Керуючись ст. ст. 183, 314 - 315 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
У задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжно заходу - відмовити.
Строк тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на шістдесят днів - до 09 червня 2018 року включно.
Строк дії ухвали до 09 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1