Провадження №1-кп/748/23/17
Єдиний унікальний № 734/1995/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000072 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Городище, Коропського району Чернігівської області, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 15.06.2016 прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , згідно з наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ГУ НП в Чернігівській області від 6 листопада 2015 року № 1 о/с призначений на посаду заступника начальника Козелецького відділення Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області та згідно з наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ГУ НП в Чернігівській області від 18 березня 2016 року № 51 о/с призначений тимчасово виконувати обов`язки начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, мав спеціальне звання майора поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 був заступником та виконуючим обов`язки керівника структурного підрозділу правоохоронного органу державної влади та здійснював функції представника влади щодо забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави та протидії злочинності, тобто згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Крім того, відповідно до ст. 105 Закону, фінансування і матеріально- технічне забезпечення поліції здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом.

Разом з тим, ОСОБА_3 близько 11 години 20 хвилин 22 березня 2016 року, достеменно знаючи про вищевказані вимоги Закону, перебуваючи в своєму службовому кабінеті, розташованому в Козелецькому відділенні поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, розташованому за адресою: Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Родини Богомольців, 16, в ході спілкування з приватним підприємцем ОСОБА_8 з метою свого особистого незаконного збагачення, використовуючи надані йому владні повноваження, висунув ОСОБА_8 пропозицію надати йому особисто 3000 грн. за лояльне ставлення як керівника структурного підрозділу правоохоронного органу державної влади за неперешкоджання його діяльності, яка полягала в закупівлі у громадян дизельного палива на території Козелецького району Чернігівської області.

Того ж дня, 22 березня 2016 року близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, за вказаною вище адресою, отримав від ОСОБА_8 раніше обумовлені ним 3 000 грн., після чого був викритий працівниками правоохоронних органів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю не визнав та показав, що він займав посаду заступника начальника Козелецького відділення Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, а з 21.03.2016 тимчасово виконував обов`язки начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області. Після 08.03.2016, точної дати не пам`ятає, до нього в кабінет зайшов дільничний ОСОБА_9 за консультацією. Його цікавило питання як притягнути до відповідальності особу у с. Десна, яка у військових купує солярку і продає по 20-30 л. Він йому відповів, що ніякої відповідальності за такі дії не має. Про кого йшла мова йому не відомо, оскільки ОСОБА_9 не називав цю людину. Наступного дня ОСОБА_9 зателефонував йому і знову цікавився цим же питанням. Він подумав, що можливо ОСОБА_9 його не зрозумів, тому знову йому по-телефону пояснив про неможливість притягнення особи до відповідальності за такі дії. Після цієї розмови, через день чи наступного дня, до кабінету зайшов ОСОБА_9 та сказав, що в нього є знайомий, який хоче надати домогу. Він відповів, що для цього потрібно оформити документи про надання благодійної допомоги. Щоб дізнатись як оформляти такі документи, він зателефонував ОСОБА_10 , яка працювала бухгалтером у Козелецькому РВП і була в цьому обізнана. В понеділок, 21.03.2016, зранку до нього зайшов начальник ІТТ та повідомив, що на четвер йому потрібно 40 л бензину для доставки двох підозрюваних до суду. Оскільки, палива, яке було виділено на березень місяць - 100 л, вистачило лише на декілька днів, йому, як тимчасово виконуючому обов"язки начальника Козелецького ВП Ніжинського відділу поліції, потрібно було вирушувати питання по забезпеченню відділ поліції пальним. В цей час, він згадав, що ОСОБА_9 говорив про знайомого, який бажає надати допомогу відділу поліції, а тому, в присутності начальника ІТТ він зателефонував до ОСОБА_9 та спитав коли зможе приїхати його знайомий, на що дільничний відповів, що дізнається і зателефонує. Через деякий час ОСОБА_9 зателефонував та повідомив, що його знайомий приїде завтра зранку. Після цього він попросив чергового підготувати бланк для оформлення благодійної допомоги. Наступного дня зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що цей чоловік під"їхав до відділення поліції і чекає. Після цього, черговий частини провів цього чоловіка, яким виявився ОСОБА_8 , до його в кабінет. Дізнавшись, що ОСОБА_8 прийшов від дільничного ОСОБА_9 , сказав, що у відділенні поліції є проблеми з пальним і спитав, чим може він їм допомогти, на що останній сказав, що може надати 3000,00 грн, для цього йому потрібно вийти. Через декілька хвилин, ОСОБА_8 повернувся до кабінету і положив на стіл гроші. Він попросив його почекати поки підійде черговий з бланком для оформлення благодійної домоги, на що ОСОБА_8 відповів, що ОСОБА_9 йому сказав нічого не писати і не підписувати, та одразу вийшов з кабінету. Потім він почув шум в коридорі і зрозумів, що його підставили. Стверджує, що до цього часу з ОСОБА_8 не спілкувався, гроші, які приніс останній, в руки не брав і у вікно не викидав. Вилучення документів правоохориними органами здійснювалося в його відсутність. Зроблений ним у записній книжці за 2014 рік запис " Ігор-Десна", не стосується ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює інспектором Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області. На початку березня 2016 року проїжджаючи по своїй території побачив вивіску з написом "ДТ". Підійшовши до людини, яка стояла поряд з даною вивіскою, з"ясував, що здійснюється купівля-продаж дизельного палива. Оскільки це здійснювалося на його території, він поцікавився чи є документи на зайняття даним видом діяльності. Йому відповіли, що по цьому питаню потрібно звертатися до їх начальника, як потім з`ясувалося, що ним був ОСОБА_8 , який під час телефоної розмови повідомив, що є приватним підприємцем, має всі документи на цей вид діяльності і може їх надати. Через декілька днів вони зустрілися з ОСОБА_11 в його кабінеті, в приміщенні опорного пункту Остерського відділення поліції . Під час цієї зустрічі ОСОБА_12 повідомив про відсутність в нього документів на здійснення господарської діяльності по купівлі-продажу дизельного пального та запропонував вирішити це питанння, на що він відмовився та зачитав ст.ст.161,164 КУпАП, якими передбачена відповідальність за незаконний відпуск або придбання бензину чи інших паливно-мастильних матеріалів, а також за порушення порядку провадження господарською діяльністю. Після цього, ОСОБА_8 сказав, що хоче поспілкуватися з його керівництвом, про що він в усній формі, в приміщенні Козелецького ВП доповів ОСОБА_3 . Також він ОСОБА_3 повідомив про виявлення ним факту незаконного зайняття ОСОБА_8 господарською діяльністю. ОСОБА_3 погодився на зустріч з ОСОБА_8 . Через декілька днів, після цієї розмови, до нього зателефонував ОСОБА_3 та спитав за ОСОБА_8 , коли той приїде. Він одразу зателефонував ОСОБА_8 і сказав, що начальник може зним зустрітися. Дізнавшись у ОСОБА_8 коли той приїде, він одразу про це повідомив ОСОБА_3 . Номер телефону ОСОБА_3 , ОСОБА_8 він не давав. Наступного дня ОСОБА_8 зателефонував йому і сказав, що він знаходиться біля відділу поліції, про що він повідомив обвинуваченого, а потім зателефонував ОСОБА_8 і сказав, що він може зайти до начальника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що він з середини зими 2016 року займався дизельним паливом. Закупівля цього палива відбувалася на трасі біля повороту на м. Остер, і нею займався його товариш ОСОБА_13 . В березні 2016 року йому зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що приїзджали з поліції і попросили приїхати в Остерське відділення поліція та залишили номер телефону, ім"я та по-батькові. Зателефонувавши по тому номеру, вони домовилися про зустріч. При зустрічі, біля Остерського відділення поліції, працівник поліції, яким виявився ОСОБА_9 , дізнавшись про відсутність у нього відповідних дозволів на здійснення такого виду діяльності, повідомив, що за незаконну закупівлю палива передбачена адміністративна відповідальність. Після цього він запропонував ОСОБА_9 вирішити це питання за гроші, а в подальшому співпрацювати за певну плату. При цьому сума ним не називалася. ОСОБА_9 відповів, що ці питання він не вирішує, по цьому питанню необхідно спілкуватися з керівництвом. Через декілька днів ОСОБА_9 йому зателефонував та дав номер телефону, сказавши, що по тому номеру необхідно зателефонувати щоб поспілкуватися з керівництвом. 22.03.2016, приїхавши до Козелецького ВП, він зателефонував обвинуваченому та повідомив, що приїхав. ОСОБА_3 сказав йому підніматися до нього. Зайшовши в кабінет, ОСОБА_3 одразу запропонував перейти до справи та домовитись на яких умовах будуть працювати і на яку суму він зможе надати допомогу. Він назвав суму - 3000,00 грн, а також сказав, що при необхідності може надавати талони на бензин, на що ОСОБА_3 погодився. Після цього він спустився до свого автомобіля, який стояв біля відділу поліції, взяв гроші, які були йому вручені працівниками поліції та знову піднявся в кабінет до обвинуваченого, де передав гроші. Обвинувачений ці гроші положив в ящик в столі. Після цього він спитав в обвинуваченого, чи не буде тепер в нього проблем, на що обвинувачений відповів, що не буде. Після цього вони обмінялись номерами телефонів і він пішов. В кабінеті обвинувачений йому говорив, що ці кошти будуть направлені на заправку службових автомобілів та ще на якісь потреби. Він давав обвинуваченому кошти за невтручання правоохоронних органів в його діяльність по закупці дизпалива. Вимога про надання хабара не від кого не поступала.

Під час одночасно допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_8 пояснив, що він спілкувався з ОСОБА_3 через ОСОБА_9 , що підтвердив і свідок ОСОБА_9 . Також свідок ОСОБА_8 пояснив, що з ОСОБА_3 до передачі грошей, не спілкувався.

Під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , останній повідомив, що під час зустрічі з ОСОБА_9 біля приміщення опорного пункту м. Остер, останній натякнув, що з керівником можна вирішити любі питання щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за певну грошову винагороду, суму не називав, але запропонував приїхати в Козелецькій ВП та особисто порозмовляти з начальником. В понеділок 21.03.2016 йому зателефонував ОСОБА_9 та запитав коли він буде в Козелецькому районі, на що відповів, що буде 22.03.2016. 22.03.2016 близько 11:00 год. він приїхав до смт.Козелець та зателефонував ОСОБА_9 , який сказав підійти до чергового Козелецького ВП де його зустрінуть та проведуть до начальника. В кабінеті, ОСОБА_3 запропонував йому надати неправомірну вигоду в сумі 3000,00 грн за не вчинення в його інтересах дій з використанням наданих йому повноважень у вигляді кримінального переслідування за закупівлю дизельного пального. Погодившись на пропозицію, він, в автомобілі, на якому приїхав, взяв кошти та повернувшись до кабінету передав їх ОСОБА_3 , після цього вийшов ( т.1 а.п.229-236).

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_8 , протокол слідчого експерименту, проведеного з даним свідком, суд вважає, що відмомсті, які повідомлені свідком ОСОБА_8 під час слідчого експерименту суттєво відрізняються з його показами в судовому засіданні, а саме, в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що він пропонував неправомірну вигоду ОСОБА_9 та був ініціатором зустрічі з керівництвом Козелецього ВП для подальшої співпраці, а під час слідчого експерименту зазначав, що ОСОБА_9 йому натякнув, що з керівником можна вирішити його питання за певну грошову винагороду та запропонував приїхати в Козелецькій ВП та особисто порозмовляти з начальником. Далі, в судовому засіданні свідок зазначив, що під час розмови з обвинуваченим в кабінеті, на запитання ОСОБА_3 , яку суму допомоги він зможе надати, він назавав суму - 3000,00 грн, і ОСОБА_3 йому повідомив, що ці кошти будуть направлені на заправку службових автомобілів, а під час слідчого експерименту свідок вказував, що в кабінеті, ОСОБА_3 запропонував йому надати неправомірну вигоду в сумі 3000,00 грн, на що він погодився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в березні 2016 року він був запрошений працівниками поліції в якості понятого. Разом з ним в якості понятого був запрошений ще один чоловік. В їх присутності були оглянуті грошові кошти в сумі 3000,00 грн. Номери купюр, їх серії та номінал були переписані у протокол та вручені ОСОБА_8 , де він поставив свій підпис. Вручення грошових купюр відбувалося у дворі житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_3 , навпроти приміщення СБУ. В цей же день він був присутній під час огляду кабінета ОСОБА_3 в Козелецькому ВП. Під час огляду були вилучені грошові кошти, частина яких знаходилася в службовому кабінеті на полу, а інша частина лежала на землі внутрішнього двору Козелецького ВП. Він особисто знайомився з протоколом огляду, все викладене в ньому відповідає дійсності. В його присутності також були вилучені записна книжка, мобільні телефони, ключі від автомобіля.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_14 .

З показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що обидва були присутні як під час огляду та вручення ОСОБА_8 грошових купюр, так і під час їх подальшого вилучення в ході огляду внутрішнього двору Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області та кабінету ОСОБА_3 . Певні неточності щодо місця вручення грошових купюр ОСОБА_8 суд відносить до індивідуальних особливостей запам`ятовування кожного з цих свідків, які пов`язані з часом, що минув з цієї події. Але ці неточності жодним чином не спотворюють змістовної картини вказаних процесуальних дій і не зменшують їх доказового значення.

Під час одночасного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , свідок ОСОБА_14 чітко заявив, що вручення коштів ОСОБА_8 в сумі 3000,00 грн., у його присутності та присутності іншого понятого здійснювалося поблизу СБУ м. Чернігова. Свідок ОСОБА_8 , розбіжності в показаннях щодо суми та місця вручення йому коштів пояснив тим, що він може помилятися оскільки пройшов значний проміжок часу, вказує, що вірно вказано в документах, на яких він ставив підпис.

Свідок захисту ОСОБА_16 , який з 15.02.2016 по 15.09.2016 працював на посаді в.о. начальника слідчого відділення Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_3 він раніше перебував у службових відносинах. На початку кожного місяця Козелецькому ВП виділялося паливо, якого вистачало лише на тиждень. Далі, питання щодо забезпечення пальним службовий транспорт, зокрема, для виїзду на проведення слідчих дій, конвоювання осіб, виїзд слідчо-оперативної групи на злочин і т.д., вирішувало керівництво, в тому числі і ОСОБА_3 . За день до затримання обвинуваченого він був свідком при розмові, яка відбулася в кабінеті між ОСОБА_3 , який на той час т.в.о. начальника Колецького відділу поліції та начальником ОСОБА_17 , під час якої останній повідомив про відсутність палива для конвоювання осіб. В їх присутності ОСОБА_3 зателефонував дільничному ОСОБА_9 та спитав коли буде його людина. Після розмови з ОСОБА_9 , обвинувачений повідомив ОСОБА_18 , що пальне для конвоювання буде. А в день затримання ОСОБА_3 , зранку після наради, обвинувачений в його присутності сказав черговому роздрукувати якийсь бланк, оскільки до нього хтось мав прийти.

Свідок захисту ОСОБА_18 , який займає посаду т.в.о. начальника ізолятора тимчасового тримання, в судовому засіданні повідомив, що 21.03.2016 він повідомив ОСОБА_3 , що планується конвоювання двох осіб, і потрібне пальне. В його присутності ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_19 та спитав чи приїде його людина і коли. Наступного дня, зранку ОСОБА_3 йому повідомив, що зв`язувався з ОСОБА_19 , і той сказав, що буде пальне. Після цього ОСОБА_3 викликав чергового та сказав роздрукувати бланк про надання благодійної допомоги.

Свідок захисту ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що до листопада 2015 року вона працювала головним бухгалтером Козелецького РВП, а після реорганізації, її посаду було скорочено і вона перейшла працювати на посаду спеціаліста ГУ НП в Чернігівській області. Її службова діяльність пов`язана з бухгалтерією. В березні 2016 року їй телефонував ОСОБА_3 та цікавився як оформити благодійну допомогу, оскільки інспектор ОСОБА_19 йому повідомив, що підприємець бажає надати матеріальну допомогу. Вона йому роз`яснила порядок оформлення такої допомоги і повідомила, що зразок заяви на благодійну допомогу вона залишила у черговій частині.

Відповідно до роз`ясень викладених в листі Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 31.10.2016, щодо порядку оформлення благодійної допомоги, благодійники можуть надавати благодійні внески набувачам у грошовій формі. Згідно даного роз`яснення, оформлення благодійної допомоги починається із заяви або листа від надавача благодійної допомоги ( т.2 а.п.61).

Свідок захисту ОСОБА_20 , який працює старшим інспектором чергової частини Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, в судовому засіданні зазначив, що йому було відомо про вказівку черговому роздрукувати текст заяви про надання благодійної допоги. Йому також було відомо, що 22.03.2016 повинен хтось приїхати та надати благодійну допомогу, оскільки на її розраховували. Також зазначив, що на той час була проблема з пальним, яку вирішувало керівництво, в тому числі і за допомогою благодійної допомоги, оскільки палива, яке виділялося їх відділенню, не вистачало.

Свідок захисту ОСОБА_21 , який станом на 22.03.2016 працював на посаді оперативного чергового Козелецього ВП, в судовому засіданні повідомив, що 22.03.2016 після проведення наради, з 9:00 до 10:00 години, від ОСОБА_3 надходила усна вказівка роздрукувати бланк документу на благодійну допомогу. Такий бланк є на робочому столі в комп`ютері, що знаходиться в черговій частині.

Відповідно до протоколом огляду негласних слідчо (розшукових) дій від 29.04.2016, прокурором відділу прокуратури Чернігівської області у кримінальному провадженні був оглянутий компакт- диск Artex DVD-R, на якому містяться аудіозаписи телефонних розмов між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , які відбувалися 16.03.2016; 21.03.2016; 22.03.2016. До протоколу долучена стенограма розмов між її учасниками (т.2 а.п.90-93).

З прослуханих аудіозаписів розмов вбачається, що 16.03.2016 о 09:27 ОСОБА_9 телефонує ОСОБА_3 та консультується по якій статті можна притягнути за приймання дизтоплива. В цій розмові ім"я, прізвище кого вона стосувалася не називалося. 21.03.2016 о 11.02 год. ОСОБА_22 цікавиться у ОСОБА_19 коли приїде його «клиент» та дає вказівку, щоб та людина їхала до нього. 21.03.2016 о 12:21 год. Брачун повідомляє ОСОБА_22 , що та людина приїде завтра зранку. 22.03.2016 о 10:51 год. ОСОБА_19 телефонує ОСОБА_22 та повідомляє, що зараз приїде та людина. Після чого ОСОБА_22 просить ОСОБА_19 передати, щоб той заходив до нього.

Наведений протокол огляду матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманий при застосуванні технічних засобів від 28.04.2016, складений з дотриманням вимог ст.ст.104-106,237, 266 КПК України.

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01.04.2016 та додатку до нього компакт - диску № 2229 від 01.04.2016, отримані дані, що користувачем абонентського номеру мобільного зв`язку «Лайфсел» - НОМЕР_1 являється заступник начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майор міліції ОСОБА_3 , який під час телефонних розмов з підлеглим дільничним інспектором ОСОБА_9 (абонентський номер НОМЕР_2 ) 21.03.2016 надавав останньому вказівку викликати до Козелецького відділення поліції ОСОБА_8 (т.2 а.п.88-89).

В судовому засіданні встановлено, що зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж проводилося з дотриманням вимог ст.ст. 246 - 257, 263, 265, 266 КПК України, на підставі ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 11.02.2016 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 15.12.2015, яке було відкрите за ч.3 ст. 368 КК України, дозвіл на використання якого в даному кримінальному провадженні надано ухвалою слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області від 26.04.2016 року ( т.2 а.п.12-13).

Відповідно до довідок Заступника начальника ГУНП в Чернігівській області та Начальника ВЗА ГУНП в Чернігівській області, Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було отримано паливо-мастильних матеріалів в лютому 2016 року 700 л, в березні 2016 року - 100 л ( т.2 а.п.142,149).

Згідно Інформації про роботу службового транспорту, Козелецьким ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області фактично було використано палива в січні 2016 906 л, в лютому 2016 - 1088 л, в березні 2016 1103 л ( т.2 а.п.132-133).

Відповідно до протоколу оперативної наради при начальнику Козелецького ВП Ніжниського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_23 , 03.03.2016 на заступника начальника Козелецького ВП ОСОБА_3 покладено обов`язок тримати на постійному контролі питання щодо виділення достатньої кількості паливно-мастильних матеріалів для Козелецького ВП ( т.2 а.п.110-112).

Як вбачається з п.2 Наказу №577 від 05.04.2017 Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектору Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП В Чернігівській області лейтенанту ОСОБА_9 оголошено сувору догану за порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, невиконання вимог п. 5 розділу ІІ «Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, та вимог п. 2.3. розділу 2, п. 9.4. розділу 9 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 11 листопада 2010 року № 550, в частині не інформування чергової частини для подальшої реєстрації в журналі ЄО факту купівлі (продажу) паливно-мастильних матеріалів ФОП ОСОБА_8 без відповідних документів на заняття даним видом діяльності ( т.2 а.п.72-73).
Відповідно до Витягу з наказу №1 о/с від 06.11.2015, ОСОБА_3 , з 07.11.2015 призначено на посаду заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, та присвоєно спеціальне звання майор поліції (т.2 а.с.30).

Згідно Витягу з Наказу №51 о/с від 18.03.2016, на ОСОБА_3 , з 21 березня 2016 року тимчасово покладено виконання обов`язків начальника Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, на період перебування ОСОБА_23 в частині щорічної оплачуваної відпустки ( т.2 а.п.31).

17 березня 2016 року ОСОБА_8 звернувся із заявою до Департаменту внутрішньої безпеки УВБ в Чернігівській області та просив вжити заходи до працівника Козелецького ВП ОСОБА_9 та керівництва Козелецького ВП, які вимагають від нього щомісячно сплачувати їм кошти за невтручання в його діяльність ( т.1 а.п.128).

З показань свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлено, що на момент написання даної заяви неправомірну вимогу у нього ніхто не вимагав. Навпаки він сам пропонував ОСОБА_9 вирішити його питання за гроші і в подальшому співпрацювати за певну суму.

Згідно супровідного листа від 17.03.2016, заява ОСОБА_8 була передана до прокуратури Чернігівської області, для прийняття рішення згідно чинного законодавства ( т.1 а.п.127).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування, 17.03.2016 було відкрите кримінальне провадження № 0000072 за ч.3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання працівниками правоохоронного органу неправомірної вигоди. ( т.1 а.п.122).

22 березня 2016 року, згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування, було відкрите кримінальне провадження № 0000080 за ч.3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання Керівником правоохоронного органу неправомірної вигоди в сумі 3000,00 грн за неперешкодження здійсненню підприємницької діяльності ( т.1 а.п.120).

22 березня 2016 року постановою прокурора відділу прокуратури ОСОБА_7 , матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000072 та №0000080 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000072 ( т.1 а.п.126).

Відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 22.02.2016, старшим оперуповноваженим в ОВС відділу БКОЗ УСБ України в Чернігівській області, в присутності понятих, був проведений огляд грошових коштів в сумі 3000 грн., а саме: 4 купюри по 200 грн. кожна, 22 купюри номіналом 100 грн., з зазначенням у протоколі їх серій та номерів, які після їх огляду були вручені ОСОБА_8 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання у нього неправомірної вигоди співробітником Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 ( т.1 а.п.133).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.11.2016, в присутності понятих був оглянутий внутрішній двір Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, де були виявлені та вилучені розкидані купюри номіналом по 100 грн в кількості 19 шт на суму 1900 грн. та номіналом по 200 грн в кількості 4 шт на суму 800,00 грн; при огляді службового кабінету ОСОБА_3 , що знаходився на другому поверсі вказаної адміністративної будівлі, виявлено механічні пошкодження на вхідних дверях в кабінет. На пропозицію повідомити чи є незаконно отримані кошти, ОСОБА_3 повідомив, що кошти 100 грн, які знаходилися на столі, йому щойно заніс чоловік на ім.»я « ОСОБА_24 з Десни» для заправки службового автомобіля. В подальшому, в службовому кабінеті, під вікном було виявлено та вилучено 4 купюри по 100 грн на загальну суму 500 грн. Виявлені та вилучені кошти із зазначенням в протоколі їх серії та номеру були поміщені до прозорого поліетиленового пакету та опечатані біркою: «огляд…кошти ОСОБА_25 ». Кошти, які ОСОБА_3 дістав з нижньої шухляди робочого столу та видав 12 купюр номіналом по 100 грн на загальну суму 1200 грн, номіналом по 50 грн в кількості 7 шт на суму 350 грн, номіналом по 200 грн в кількості 5 шт на суму 1000 грн та купюра номіналом 500 грн, були описані в протоколі із зазначенням їх серії та номеру і поміщені до прозорого поліетиленового пакету з біркою: «кошти…для дружини». Як пояснив ОСОБА_3 це його власні кошти, які він зняв із зарплатної карточки в кінці лютого 2016 року для дружини. В ході огляду шухляди робочого столу ОСОБА_3 у верхній шухляді виявлено зошит зі службової підготовки, в якому містилися кошти номіналом 200 грн в кількості 6 шт на суму 1200 грн, три купюри номіналом 100 грн на суму 300 грн, номер та серії яких зазначені в протоколі, були поміщені до поліетиленового пакету та скріплені біркою із написом: «кошти із зошиту…» . В столі було виявлено та вилучено стартовий пакет від мобільного оператора «Лайф» без чіпа з номером НОМЕР_3 , на столі записна книжка за 2014 рік з рукописними записами ОСОБА_3 . З куртки ОСОБА_3 було видано ключі від автомобіля та квартири, службове посвідчення, посвідчення водія, що видані на його ім.»я та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_26 серії НОМЕР_4 для автомобіля ВАЗ 21011. Крім того, на робочому столі було виявлено та вилучено два мобільні телефони МТС сенсорний з візуальними пошкодженнями та «Nокіа» розкладушка з сім картою «Лайф» та ноутбук «Леново». В даному протоколі, після огляду внутрішнього двору адміністративної будівлі міститься запис про отримання від ОСОБА_3 дозволу на огляд його службового кабінету ( т.1 а.п.138-147).

З дослідженого протоколу встановлено, що він не має підпису одного учасника процесуальної дії представника Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_16 , на що вказував захисник, та в зазначені часу початку процесуальної дії, в записі про хвилини, мається пробіл.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Положеннями ч. 2 ст.233 КПК України надано визначення іншого володіння особи. Так, під іншим володінням особи розуміються, зокрема приміщення службового призначення, яке знаходяться у володінні особи.
Згідно частини першої цієї статті ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно частини третьої ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Як встановлено з показань обвинуваченого, його дозволу на огляд його службового кабінету, ніхто не запитував. Такі твердження обвинуваченого не були спростовані в судовому засіданні. Суду не надано письмової розписки ОСОБА_3 про те, що він не заперечує щодо проведення такого огляду, а отримання дозволу шляхом запису про це в протоколі огляду, суд не вважає належним. Крім того, в протоколі огляду відсутній запис, на підставі чого (за добровільною згодою уповноваженої особи чи ухвали слідчого судді) проводився огляд внутрішнього двору Козелецького ВП.
Разом з тим, суду не надано ухвали слідчого судді, яка підтверджувала б, що слідчий, після проведення огляду внутрішнього двору адміністративної будівлі та приміщення службового кабінету ОСОБА_3 , в порядку ч.3 ст.233 КПК України, негайно звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення такого огляду.
З огляду на наведе суд вважає, що огляд місця події, а саме, внутрішнього двору Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, службового кабінету ОСОБА_3 проведено з порушенням встановленого КПК України порядку, а тому докази отримані в результаті проведення такої слідчої дії і протоколи огляду вилучених при огляді речей від 22.03.2016, 28.03.2016, 30.03.2016 та Висновки експертів №1574/16-24 від 13.04.2016, №42 від 13.04.2016 які проведенні по вилученим під час огляду доказам (т.1 а.п.136-137, 189-198, 204-212, 215-219, 220-224, т.2 а.п.1-5, 96-100), є недопустимими доказами, оскільки здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_3 , тому суд не може посилатися на них при ухваленні судового рішення.

Стосовно досліджених в судовому засіданні протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 31.03.2016, протоколу огляду негласних слідчих (розшукових) дій від 29.04.2016, то суд вважає, що їх слід визнати недопустимими доказами з наступних підстав.
31.03.2016 старшим оперативним уповноваженим в ОВС ВБКОЗ Управління СБ України капітаном ОСОБА_27 складено протокол про результати контролю за вчиненням злочину на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_28 , про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.03.2016. Даним протоколом зафіксовано, що 22.03.2016 т.в.о. начальника Козелецького ВП ОСОБА_3 за посередництва дільничного поліцейського зазначеного підрозділу ОСОБА_9 викликав до Козелецького ВП приватного підприємця ОСОБА_8 , а під час перебування в службовому кабінеті ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_8 надати неправомірну вимогу у вигляді 3000,00 грн за можливість безперешкодно займатись закупівлею ПММ, а також наголосив, що дану суму грошових коштів він повинен бути сплачувати йому наприкінці кожного місяця роботи на території Козелецького району. Як зазначено в протоколі, в ході процесуальної дії застосовувався спеціальний технічний засіб «Еверест» №11930282 та приймальний пункт «Еліпс-П» ( т.2 а.п.20).
До зазначеного протоколу, відповідно до змісту постанови про збереження отриманої під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій інформації від 28.04.2016, як додаток, додається носій інформації, а саме: компакт-диск Artek CD-R із написом розсекречено, акт від 01.04.2016 №3/2-1063 ( т.2 а.п.14-15).
Пунктом 4.3 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, передбачено, що кожний протокол про результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії з додатками не пізніше 24 годин після його складання передається прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва. Отже даною нормою передбачено передачу протоколу з додатком.
Проте, про наявність додатку, в протоколі, не зазначається.
29.04.2016 прокурором у провадженні прокурором відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 проведено огляд компакт-диску Artek CD-R із написом розсекречено, акт від 01.04.2016 №3/2-1063 з аудіо записом розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , яка відбулася 22.03.2016 в службовому кабінеті заступника Козелецького ВП ОСОБА_3 , у ході якої ОСОБА_3 запитує ОСОБА_8 скільки він може йому надати грошові кошти для потреб, на що ОСОБА_8 відповів, що зможе надати 3000,00 грн. Після того як ОСОБА_8 віддав грошові кошти в сумі 3000,00 грн ОСОБА_3 пообіцяв, що в діяльність ОСОБА_8 ніхто не буде втручатися. Після цього ОСОБА_8 почав спілкуватися з ОСОБА_3 з приводу розширення бізнесу, на що ОСОБА_3 повідомив, що вказані дії можливо, однак йому необхідно з кожної точки платити 3000,00 грн в місяць. Після цього, ОСОБА_3 надав ОСОБА_29 мобільний номер телефону ( т.2 а.п.16).
Згідно із ст. 260 КПК України аудіо, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст. 266 КПК України дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, у разі необхідності здійснюється за участю спеціаліста. Слідчий вивчає зміст отриманої інформації, про що складається протокол. При виявленні відомостей, що мають значення для досудового розслідування і судового розгляду, в протоколі відтворюється відповідна частина інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження отриманої інформації.
Положеннями ст. 105 КПК України передбачено, що особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, якими можуть бути, зокрема, спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів; стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; фототаблиці та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. При цьому додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Проте, прокурором не надано в суді компакт-диск Artek CD-R із написом розсекречено, акт від 01.04.2016 №3/2-1063, який відповідно до положень ст. 105 КПК України є додатком до даних протоколів.
Таким чином, джерело походження даних, які зафіксовані в зазначених протоколах від 31.03.2016 та від 29.04.2016 - відсутнє з огляду на відсутність додатку до протоколу негласних слідчих (розшукових) дій, що свідчить про недопустимість вказаних доказів, які не можуть бути покладені в основу вироку.

Крім того, в протоколах, зазначена в них інформація, хоча і бралася з одного і того ж носія, відрізняється, а саме, в протоколі про результати контролю зазначено: « …під час перебування в службовому кабінеті ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_8 надати неправомірну вимогу у вигляді 3000,00 грн», а в протоколі огляду негласної слідчої (розшукової) дії - « …в службовому кабінеті … ОСОБА_3 запитує ОСОБА_8 скільки він може надати йому грошових коштів для потреб, на що ОСОБА_8 відповів, що зможе надати 3000,00 грн». Перевірити достовірність зафіксованої в протоколах інформації, без надання джерела походження даних, суд не має можливості.
Також свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні повідомив про те, що 22.03.2016 йому вручалися засоби контролю. Разом з тим, прокурором не долучено до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які б підтверджували факт вручення ОСОБА_8 засобів аудіо-, відеоконтролю.
Що стосується слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , проведеним в Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, то суд вважає, що його слід визнати недопустим доказом, так як суду не надані документи, які б підтверджували, що даний слідчий експеримент проведений з дотриманням вимог ч.5 ст.240 КПК України, якою передбачено, що слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.
Проаналізувавши безпосередньо дослідженні та ретельно перевірені під час судового засідання надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом з дотриманням принципу змагальності були досліджені докази надані сторонами обвинувачення та захисту, і крім показань ОСОБА_8 , належні та допустимі докази на підтвердження висунутого обвинувачення ОСОБА_3 відсутні. Самі ж показання ОСОБА_8 , не можуть бути визнані такими, що поза розумним сумнівом підтверджують винуватість обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі, якщо не доведено, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданої їй влади, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність виправдання його за вчинення даного кримінального правопорушення.

Внесена за обвинуваченого ОСОБА_3 застава в сумі 110 240 грн. згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2016, яка не була звернена в дохід держави, підлягає поверненню заставодавцям ОСОБА_30 в сумі 34450,00 грн та ОСОБА_31 в сумі 75800,00 грн. ( т.1 а.п. 169-171,173).
Процесуальні витрати на проведення експертиз слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред"явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та виправдати його у зв"язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2016, скасувати.
Внесена за обвинуваченого ОСОБА_3 застава в сумі 110 250 грн 00 коп. згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2016, яка не була звернена в дохід держави, підлягає поверненню заставодавцям - ОСОБА_30 в сумі 34450,00 грн та ОСОБА_31 в сумі 75800,00 грн.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.03.2016 - скасувати.
Речові докази: компакт-диск Artex CD-R із написом розсекречено, акт від 22.04.2016 № 3/2-1287 та скріплено печаткою № 2229 від 01.04.2016, залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, грошові кошти на загальну суму 3000 грн, які передані на відповідальне зберігання до Чернігівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний Банк України», передати Управлінню СБ України в Чернігівській області; вилучені під час огляду службового кабінету грошові кошти у сумі 4750 грн., які передані на відповідальне зберігання до Чернігівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний Банк України», повернути ОСОБА_3 ; відеореєстратор (DVD) Dаhuа модель DН-DVR3116Н, серійний номер ТZА3FL52300024, який був вилучений у Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області та знаходиться на зберігані в камері речових доказів прокуратури Чернігівської області, повернути власнику; вилучені під огляду місця події у ОСОБА_3 : щоденник датований 2014 роком, мобільний телефон марки НТС з сім картою «Лайф» та «Київстар», флеш накопичувач Micro SD 4 GB, мобільний телефон Nokia з сім картою Лайф», які зберігаються в камері зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області, повернути власнику.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 2465 грн 60 коп, віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та виправданому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку за заявами.

Суддя ОСОБА_1