Справа № 404/5784/17
Номер провадження 1-кс/404/2280/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в місті Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 про повернення йому добровільно виданого майна по кримінальному провадженню 78, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В Кіровський районний суд міста Кіровограда звернувся зі скаргою ОСОБА_3 . В заявлених ним вимогах, просить винести ухвалу про припинення тимчасово вилученого майна і повернення добровільно виданих ним 21.09.2017 року, слідчому ГУНП в Кіровоградській області власних речей.

Учасники розгляду скарги подали заяви про вирішення заявлених вимог без їх участі.

21.09.2017 року, слідчий Кропивницького ГУНП в Кіровоградській області прийняв від ОСОБА_3 письмову заяву, на підставі якої він добровільно видав належний йому ноутбук «НР» з зарядним пристроєм та сумкою, а також мобільний телефон «Мейзу»

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

14 листопада 2017 року, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда на зазначене добровільно вилучене майно накладений арешт. За правилами ст. 175 КПК України, ухвала про накладення арешту виконується негайно.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. В такому випадку зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному КМУ.

Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У даному випадку: 1) добровільно видане майно було тимчасово передано на законних підставах; 2) слідчий виніс постанову про визнання цього майна речовим доказом; 3) також підлягає виконанню ухвала слідчого судді про накладення арешту на обумовлене майно.

Сукупність перерахованих обставин переконує у безпідставності вимог скаржника щодо припинення тимчасового доступу та повернення арештованого майна його володільцю.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Інтереси потерпілих, виконання завдань у цьому кримінальному провадженні переважають принцип мирного володіння майном.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про припинення тимчасово вилученого майна та повернення володільцю добровільно виданих ним 21 вересня 2017 року : ноутбука «НР» з зарядним пристроєм та сумкою, а також мобільного телефону «Мейзу»,- відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання. (ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1