233 № 233/3642/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч.2 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор висловила позицію щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може спробувати переховуватися від суду, у зв`язку з тим, що ризик втечі для нього може бути визнаний менш небезпечним ніж відбування кримінального покарання. Обвинувачений зареєстрований у м. Макіївці та не має постійного місця мешкання у м. Костянтинівці. Окрім того, обвинувачений, перебуваючи на волі, може спробувати незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані судом, з метою змусити останніх змінити покази на його користь. Також, ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше був неодноразово засуджений, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та вважав за можливе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобово.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважали за необхідне продовжити тримання під вартою обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів до 29 жовтня 2017 року включно.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 185 ч.2 КК України наразі перебуває на стадії судового розгляду.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує суворість можливого покарання, у разі встановлення вини останнього у інкримінованих кримінальних правопорушеннях; обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований на непідконтрольній Україні території в м.Макіївці; та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни останніми показів. А також, судом враховано, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних кримінальних правопорушень, відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення на шлях виправлення не став.
На переконання суду, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою неможливо.
Крім того, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.
Тож, на думку суду, доводи сторони захисту про те, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, наприклад як домашнього арешту, є не спроможними; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, згідно правових позицій Європейського суду з прав людини.
З урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 146 КК України із застосуванням насильства до малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , тому підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Макіївки Донецької області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою у ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в Донецькій області строком на 60 днів, тобто по 22 грудня 2017 року включно.
Копії ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи (№6) «Бахмутській установі виконання покарань» в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1