У Х В А Л А Справа № 200/5/18 Іменем України Провадження № 1-кс/200/9/18
03 січня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчої ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
02 січня 2018 року старша слідча СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.
В ході допиту потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2007 року по справі №2-3309/06 нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 з вказаного періоду стали належати її, на даний час покійному батькові ОСОБА_5 . За даним рішенням ряд договорів та іпотека були скасовані. Після винесення даного рішення, її батько захворів на рак, а тому зареєструвати право власності на вказані приміщення батько не встиг.
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, майно, яке йому належало перейшло найближчим родичам, у тому числі і ОСОБА_4 , як доньці. Так, згідно усних домовленостей нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 відповідно повинні були належати потерпілій.
Так, в липні 2017 року вона дізналась, що приміщення, які згідно спадщини повинні належати їй, після смерті батька, належить іншій третій особі, на підставі чого, вона на жаль не пам`ятає. Вона стала звертатись у суди із позовами з метою встановлення законності даних правочинів.
17.11.2017 за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 всі правочини стосовно реєстрації нежитлових приміщень адміністративно-торгівельної будівлі, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , були скасовані, а ОСОБА_4 за рішенням суду було визнано власником даних приміщень. Вона, отримавши дане рішення, пішла до нотаріусу ОСОБА_6 та відкрила справу про поділ спадкового майна, згідно якого спадкоємцем нежитлових приміщень адміністративно-торгівельної будівлі, розташованих за адресою:
АДРЕСА_2 стала вона. Крім того вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та витяг з реєстру прав на нерухоме майно.
Близько 15 год. 00 хв. цього ж дня, тобто 04.12.2017 вона під`їхала до свого місця мешкання, припаркувашвись, вона вийшла з автомобіля. В руках на цей час ОСОБА_4 тримала теку із документами на вказані нежитлові приміщення. В цей час до неї підбіг раніше невідомий їй чоловік, він схопився за теку зі словами: «Если ты решила, что помещения будут твои, то ты ошибаешся!» Так як вона утримувала папку міцно, то чоловік не зміг її вихопити. Після чого він зник в невідомому їй напрямку. При зустрічі вона зможе упізнати нападника.
Крім того, за життя її батька їй було відомо що він має спори щодо зазначеної нерухомості, проте подробиці та суть ситуації відомі не були. Перед смертю батько розповів їй обставини набуття ним у власність вказаного вище об`єкту та сказав, що це є її спадок. Від батька вона отримала копію рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2006 по справі № 2-3309/06 за позовом ОСОБА_5 до МПП фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_7 , Дніпропетровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Вже після його смерті вона звернулась до суду та отримала копію завірену судом вказаного рішення.
Наскільки ій відомо, зі слів батька та з фактів встановленних вищевказаним рішенням суду, 23.02.2006 між МПП фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_7 та її батьком була досягнута домовленість про продаж бізнесу, оформлена у вигляді протоколу, згідно якого викладений порядок переходу ОСОБА_5 корпоративного та управлінського контролю над МПП фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Слід зазначити, що на той час до активів МПП фірми « ІНФОРМАЦІЯ_3 » входило нерухоме майно - нежитлові приміщення адміністративно-торгівельної будівлі, що розташовані в АДРЕСА_2 .
24.02.2006 між МПП фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладений попередній договір купівлі-продажу 100% частки в статутному капіталі МПП фірми « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». За умовами зазначених правочинів до її батька перейшло право вимоги укладення основних договорів, та як наслідок, набуття права власності на корпоративні права та майно МПП фірми « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Протягом періоду з 24.02.2006 по 28.02.2006 її батько сплатив на користь ОСОБА_7 500000 доларів США. Проте, ОСОБА_7 почав уникати виконання своїх зобов`язань за договорами в натурі та почав чинити штучні перепони, єдиною метою яких було зберегти контроль над товариством та не повертати кошти її батькові.
Вказаний конфлікт було врегульовано сторонами наступним чином: 30.03.2006 між батьком, ОСОБА_7 та МПП фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » укладений нотаріально посвідчений договір про припинення зобов`язання переданням відступного, за умовами якого, припинялися зобов`язання ОСОБА_7 та МПП фірми « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за зобов`язаннями у розмірі 500000 доларів США, шляхом передання ОСОБА_5 відступного (нерухомого майна МПП фірми « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ). Того ж дня вони підписали акт приймання-передачі майна.
Проте, ОСОБА_7 вступив у змову з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 та наступного дня після підписання договір про припинення зобов`язання переданням відступного вказане майно було передано МПП фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в іпотеку під забезпечення кредитних зобов`язань вказаному банку.
Зважаючи на викладене, її батько не зміг зареєструвати право власності у органах БТІ.
З метою захисту своїх порушених прав її батько звернувся до Кіровського районного суду. Дослідивши матеріали справи, Кіровський районний суд м. Дніпропетровська дійшов висновку, що її батько набув право власності на адміністративно-торгівельний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належав МПП фірмі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Цим же рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська встановлено, що на час винесення рішення по справі (27.12.06) належним власником нерухомого майна був її батько, а отже Банком неправомірно, без згоди належного та дійсного власника майна було взято в іпотеку нерухоме майно. Дії з укладення іпотечного договору вчинені без волі та відома належного власника нерухомого майна та вже після набуття останнім права власності на майно.
З огляду на це, суд визнав недійсним іпотечний договір, укладений 31.03.2006 року між МПП фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та АКБ соціального розвитку « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Так як її батько дуже тяжко захворів (онкологія), всі вищевикладені події стали вмить не важливими.
Скориставшись ситуацією, ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » будучі в змові з попереднім власником майна МПП фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєстрував право власності на спірне нерухоме майно за собою на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 по справі № 904/4762/13 (її батько не був стороною по справі). Сторони не повідомили господарському суду про існування рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_6 від 27.12.2006 року по справі № 2-3309/06.
Після того, як вона набула право власності на майно, їй почали надходити погрози від невідомих їй осіб, що і стало підставою звернення з заявою до правоохоронних органів.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, прохав задовольнити, надав пояснення аналогічні тексту клопотання.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України вважаю можливим розгляд справи за відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Ради суддів України від 04 листопада 2016 року № 73 визначено, що відповідно до Конституції та законів порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід вважати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо). Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не грунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка (вилучення) матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Також з огляду на те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень). У разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копії, виписки. Вилучення матеріалів судових справ не допускається.

Як вбачається із матеріалів клопотання та з наведених у ньому підстав, іншим шляхом отримати інформацію, яка може бути використана при доведенні факту вчинення кримінального правопорушення та вини особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, тобто сприяти встановленню істини у справі, окрім як отримання тимчасового доступу до матеріалів судової справи, у слідчого немає. З цих підстав приходжу до висновку про можливість надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що потрібні слідству, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливістю їх вилучення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 163-164, 369, 371, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати старшій слідчій СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 та слідчим слідчої групи, дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів цивільної справи № 201/15707/17, з можливістю їх вилучення (виїмки), які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ).

У разі невиконання цієї ухвали слідчий суддя за клопотанням слідчого, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку.

Строк дії ухвали - до 02 лютого 2018 року
З цієї ухвали виготовлено лише дві копії.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1