Провадження №1-кс/127/5655/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника ПАТ «КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, володільцем якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", а саме: нежиле приміщення на магазин із прибудовою, загальною площею, 194,6 кв. м., що знаходиться по вул. Ватутіна, 15 м. Вінниці, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2015 в справі № 127/23954/15-к, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з клопотанням звернувся представник ПАТ «КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 , в якому просить суд скасувати арешт на магазин із прибудовою, загальною площею, 194,6 кв. м., що знаходиться по вул. Ватутіна, 15 м. Вінниці та видалити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта вказаного нерухомого майна, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2015 в справі № 127/25927/15-к, на підставі ст. 174 КПК України.

У своєму клопотанні представник ПАТ «КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 посилався на те, що крім того, що накладення арешту відбулося в судовому засіданні без участі власника майна та ще й у відповідності до ст. 170 КПК України в редакції закону станом на 16 листопада 2015 року безпідставно було накладено арешт на нежиле приміщення на магазин із прибудовою, загальною площею, 194,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В судове засідання учасники кримінального провадження не з"явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду клопотання належним чином.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, находить, що клопотання представника ПАТ «КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 про скасування арешту на магазин із прибудовою, загальною площею, 194,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2015 в справі № 127/23954/15-к обґрунтоване, а тому підлягає частковому задоволенню у зв"язку із наступним.
Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Подальше обмеження у праві користування належним майном є втручанням у вільне володіння особи своїм майном.

Так, згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
В судовому засіданні встановлено, що станом на 16 листопада 2015 року редакція ст. 170 КПК України була наступна: арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженого прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Якщо у визначений цією частиною термін прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Так, з матеріалів клопотання та кримінального провадження №0006613 від 03.10.2015 року вбачається, що ініціатор клопотання ПАТ «КБ «Приват Банк» не відповідає критеріям зазначеним у ст. 170 КПК України в редакції закону станом на 16 листопада 2015 року, тобто не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Тобто у відповідності до ч.2 ст. 174 КПК України де арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, клопотання ініціатора клопотання є підставним та обґрунтованими, оскільки арешт майна було накладено необґрунтовано, а тому вимоги представника ПАТ «КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 про скасування арешту на магазин із прибудовою, загальною площею, 194,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2015 в справі № 127/23954/15-к, слід задоволити частково в частині скасування арешту, в іншій частині відмовити, оскільки статею 174 КПК України не передбачено право суду вчиняти дії щодо видалення запису з Єдиного реєстру заборон відчудження об"єктів нерухомого майна.

При цьому, суд був позбавлений можливості заслухати думки учасників кримінального провадження, оскільки на належний виклик, останні в судове засідання не з"являлися.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 170, 172-174 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Задоволити клопотання представника ПАТ «КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 частково.

Скасувати арешт на майно, володільцем якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", а саме: нежиле приміщення, магазин із прибудовою, загальною площею, 194,6 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2015 в справі № 127/23954/15-к.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: