Номер провадження:1-в/521/861/17
У Х В А Л А
04 жовтня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку з установою виконання покарань, розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, судимого:

1) 23.03.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст. 297 ч. 2, 69 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців обмеження волі;

2) 27.12.2012 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. ст. 187 ч. 2, 353 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, відбуває покарання у Державній установі «Південна виправна колонія № 51»,

У С Т А Н О В И В :
Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.12.2012 року.

Клопотання захисника обґрунтоване наступним: ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, хворою людиною, його стан здоров`я є незадовільним; він одружився, має на утриманні 4-х малолітніх дітей та вагітну дружину, діти потребують в батькові; він відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, щиросердно розкаявся та став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання захисника. Адвокат, належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання, до судового засідання не з`явилася, при цьому просила проводити судовий розгляд без її участі (п. 3 резолютивної частини клопотання).

Прокурор вважала клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на її думку, не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.12.2012, яким засуджений за ст.ст. 187 ч. 2. 353 ч. 1, 70 ч. 4 КК України. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02. 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення. Початок строку покарання 27.12.2012 року, кінець строку 17.10.2018 року.

Раніше ОСОБА_4 був засуджений за скоєння умисного злочину середньої тяжкості.

Засуджений відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, що дає йому підставу звернутися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з довідки, наданої Державною установою «Південна виправна колонія № 51», 26.08.2016 року, адміністрацією колонії було вирішено не направляти матеріали до суду з приводу умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він не довів свого виправлення.

Відповідно до характеристики, наданої виправною колонією, ОСОБА_4 за час відбування покарання на виробництві установи працевлаштований не був у зв`язку з небажанням працювати, згідно ч. 5 ст. 118 КВК України до праці не залучається.

За час відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, не має жодного заохочення, але неодноразово, систематично притягувався до дисциплінарної відповідальності, серед іншого, за зберігання заборонених предметів, підбурювання інших засуджених до невиконання законних вимог адміністрації.

ОСОБА_4 не приймає участі у виховних заходах, які проводяться у колонії, а також ні в одній з програм диференційованого виховного впливу. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд вважає, що відсутні будь-які переконливі докази сумлінної поведінки засудженого ОСОБА_4 , та його сумлінного ставлення до праці.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 має хронічні хвороби, під час відбування покарання зареєстрував шлюб та має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомостей про наявність у нього інших дітей та утриманців суду не надавались.

Разом з тим, ці обставини не є такими, що слугують підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від покарання, оскільки ніяким чином не підтверджують його виправлення, сумлінні поведінку і ставлення до праці.

Таким чином, судом встановлено, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК України, ст.ст. 6, 153 КВК України, суд

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.12.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1