Провадження № 11-кп/779/33/2018
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30 листопада 2017 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні подання начальника Івано-Франківської установи виконання покарань №12 та голови спостережної комісії при Івано-Франківському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 засудженого вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2011 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.05.2014 року зазначений вирок змінено та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що згідно із ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення необережного тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Злочин було вчинено ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, та не відшкодовано потерпілому завдані злочином моральні збитки, визначені згаданою ухвалою апеляційного суду, а у разі його умовно-дострокового звільнення можливе припинення виконання вироку суду у частині стягнення з засудженого на користь потерпілого моральної шкоди.

Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи всі обставини справи, дані про особу засудженого, суд не знайшов достатніх підстав для застосування ст. 81 КК України до ОСОБА_8 .

Захисник в інтересах засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання. Вважає, що ОСОБА_8 характеризується позитивно, має одне заохочення, до дисциплінарних стягнень не притягався, сумлінно ставиться до праці, про що свідчить зарахування до відділення господарського обслуговування на посаду завідуючого камери схову будинків з першим тарифним розрядом. На час розгляду подання засуджений відбув більше половину покарання за необережний тяжкий злочин. В судовому засіданні суду першої інстанції представник Івано-Франківського УВП-12 подання підтримав та просив його задовольнити, а прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Крім того, вважає твердження суду щодо обставин справи, а саме те, що злочин вчинений засудженим в стані алкогольного сп`яніння є недопустимим, так як ці обставини були встановлені в іншій справі. Суд повинен був дослідити обставини щодо зазначеного подання та тими доказами, які були в матеріалах саме цієї справи.

Таким чином, у відповідності до ст. 81 КК України у суду не було підстав для відмови в умовно достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, засудженого та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим строків покарання, передбачених ч. 3 ст. 81 КК України.

Так, згідно характеристики Івано-Франківського УВП-12 засуджений ОСОБА_8 з 25.11.2016 року відбуває покарання в даній установі. З 02.12.2016 року засуджений працює у відділенні господарського обслуговування установи, за час відбування покарання характеризується позитивно, не допускає порушень установленого порядку відбування покарання, за що має одне заохочення. На виробництві установи працював робітником, а згодом був переведений на посаду завідуючого камери схову будинків з 1 тарифним розрядом. До роботи відноситься добросовісно. По відношенню до інших не конфліктний, ввічливий з персоналом.

Адміністрація Івано-Франківської установи виконання покарань №12 та голови спостережної комісії при Івано-Франківському міськвиконкомі вважають, що останній довів своє виправлення, а тому звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк.

Незважаючи на це, суд першої інстанції безпідставно послався на тяжкість вчиненого злочину та вчинення злочину ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи суду в ухвалі фактично зводяться до характеристики обтяжуючих обставин вчинення злочину ОСОБА_8 за ст. 286 ч.2 КК України, за яке він відбуває покарання. Наведені в ухвалі суду обставини відмови у задоволенні умовно достроковому звільнення ОСОБА_8 є недопустимими у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, приймаючи рішення про відмову в задоволенні спільного подання щодо ОСОБА_8 , суд поверхово дослідив обставини, які би давали можливість прийти до однозначного висновку щодо виправлення та можливості звільнення останнього. Безпідставним твердженням суду є і припущення про подальше невиконання відшкодування засудженим моральних збитків.

Тобто, суд першої інстанції всупереч закону навів мотиви, які не стосуються правил застосування ст.81 КК України та при наявності всіх необхідних підстав необґрунтовано відмовив в умовно-достроковому звільненні засудженого.

Тому доводи захисника в інтересах засудженого, викладені в його апеляційній скарзі, підлягають до задоволення. Вказані істотні порушення вимог кримінального закону є підставою для скасування судового рішення.

Наявність в матеріалах провадження достатніх даних для застосування відносно ОСОБА_8 ст.81 КК України дають підстави для постановлення нового рішення про задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 405 , 407, 419 КПК України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Задовольнити подання начальника Івано-Франківської установи виконання покарань №12 та голови спостережної комісії при Івано-Франківському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 .

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на підставі ст. 81 КК України, від подальшого відбування покарання, призначеного вироком вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2011 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.05.2014 року зазначений вирок змінено та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, умовно-достроково.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3