Справа № 357/289/18
1-кп/357/529/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006334 від 06.12.2017 року відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого КЕВ м. Біла Церква, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
12.11.2017 року близько 00 години 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на східцевому майданчику між 2-м та 3-м поверхом № 9 по вул. Січневий прорив в м. Біла Церква, на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , умисно наніс удар правою рукою в ліву частину обличчя потерпілого, в результаті чого останньому було спричинено тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно 12.11.2017 року близько 00 години 30 хвилин, знаходячись на східцевому майданчику між АДРЕСА_2 ,, між ним та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої він наніс один удар правою рукою в ліву частину обличчя потерпілого.

При цьому обвинувачений визнав, що потерпілий отримав вказані в обвинуваченні ушкодження саме внаслідок його неправомірних дій. У скоєному розкаюється.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 про стягнення з нього 4000 грн. матеріальної шкоди визнав повністю, в стягненні з нього на користь потерпілого моральної шкоди заперечував.

Потерпілий ОСОБА_4 ствердив суду обставини, за яких обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження, зазначив суду, що незаконними діями ОСОБА_7 йому було спричинено тілесні ушкодження, зазначені в обвинувачені, внаслідок чого він поніс матеріальні збитки, також було завдано і моральну шкоду, тому він просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду в сумі 4000 гривень та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, а всього 14 000 гривень.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_6 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю і його дії суд кваліфікує за ст. 125 ч.2 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_6 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається: щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_6 , та думки прокурора та потерпілого щодо виду покарання для обвинуваченого, доцільно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, за якою його визнано винним.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд вважає, що призначеного ОСОБА_6 , більш м`якого покарання, буде недостатнім для його можливого виправлення, попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Частиною 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому придбання ліків, тощо.

У зв`язку із лікуванням потерпілий поніс витрати на придбання ліків в розмірі 2971,17 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення із обвинуваченого 10000 гривень моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Частина 3 ст. 23 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Щодо цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, то згідно із п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач в силу п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позов у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року становить 1700 гривень.

Зважаючи на те, що позов подано особою, яка звільнена від сплати судового збору, позов підлягає задоволенню частково, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення із цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь держави Україна судового збору в розмірі 1700 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з врахуванням наданих суду письмових доказів матеріальних витрат потерпілого на придбання ліків, квитанцій на загальну суму 2971,17 грн., що визнається обвинуваченим, та суд, з врахуванням засад співрозмірності, розумності та справедливості вважає за необхідне частково задовольнити заявлений позов в частині відшкодування моральної шкоди, яку суд визначає в сумі 2000 грн., так як потерпілий ОСОБА_4 внаслідок злочинних дій обвинуваченого тривалий час переносив фізичний біль, терпів незручності в повсякденному побуті, розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн. потерпілим не обґрунтований.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1177 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», керуючись ст. ст. 33, 127-129, 183, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2971, 17 завданої матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави Україна 1700 гривень судового збору.
Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,