Справа №: 400/915/16-к
Провадження № 1/400/1/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
представника потерпілої- адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове Кіровоградської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Богданівка Долинського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої;
- за ч.1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Підсудна ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що спричинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_6 , за наступних обставин.
07.08.2012 року близько 16 -ї години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходилася на подвір`ї домоволодіння своєї мачухи ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_4 та господаркою домоволодіння ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка із-за розподілу спадкового майна.
В ході сварки ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_6 та умисно руками схопила її за праву руку, після чого не відпускаючи руку потерпілої та застосовуючи силу, здійснила загинання правої руки за спину ОСОБА_6 , утримуючи в цей час потерпілу за праве плече. ОСОБА_4 , викручуючи праву руку в ліктьовому та плечовому суглобах, спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
ОСОБА_4 в результаті своїх злочинних дій спричинила потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку експертизи № 1456 від 25.09.2012 року, тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому великого бугорка правої плечової кістки, синця на правому плечі по передній поверхні, які за ознакою тривалості розладу здоров`я відносяться до середнього ступеню тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала, разом з тим її захисник-адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_4 в зв`язку із закінченням строків давності.
Підсудна ОСОБА_4 клопотання захисника підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання не заперечила, потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 , щодо задоволення клопотання заперечили.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст.282 КПК України в редакції 1960 року (далі КПК України), роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема:
-два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
-три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
-п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років;
-десять років у разі вчинення тяжкого злочину;
-п`ятнадцять років у разі вчинення особливого тяжкого злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України (ст.11-1 КПК України 1960 року).
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст.49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Як вбачається з обвинувального висновку, за даними органу досудового розслідування злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, був вчинений ОСОБА_4 07.08.2012 року.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, який в силу ст. 12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості.
Підстави для зупинення або переривання строку давності, які визначені ч.ч.2, 3 ст.49 КК України, державним обвинуваченням суду не надані. Таким чином на даний момент строк давності за вказаним злочином є таким, що минув.
Згідно із ч.2 ст.11-1 КПК в редакції 1960 року суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
В судовому засіданні встановлено, що події в яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце 07.08.2012 року, злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України,відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості, за який передбачено покарання у виді виправних робіт, обмеження волі на строк до трьох років , або позбавлення волі на строк до трьох років , а тому враховуючи те, що з моменту вчинення підсудною ОСОБА_4 наведеного злочину минуло більше п`яти років, суд вважає, що клопотання захисника підсудної слід задовольнити, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а кримінальну справу відносно неї закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Судові витрати по справі відсутні.
Арешт на майно підсудної ОСОБА_4 не накладався.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 , підлягає залишенню без розгляду.
Речові докази по справі відсутні
На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.11-1, 282 КПК України (в редакції 1960 року), п.11 розділуХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а кримінальну справу відносно неї закрити у зв`язку із закінченням строків давності.
Скасувати обраний у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.
Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов залишити без розгляду.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення.
Суддя(підпис)
З оригіналом вірно
Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_9