АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/813/17 Справа № 711/8735/17 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

засудженого в режимі

відеоконференції ОСОБА_8 ,

представника Черкаської

ВК № 62 в режимі відеоконференції ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.10.2017 про відмову у задоволенні клопотання Черкаської виправної колонії № 62 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :
Вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 70 КК України на 3 роки 04 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України йому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду від 26.11.2014 і остаточно визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 25.06.2015 по 24.07.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

11.10.2017 начальник державної установи «Черкаська ВК № 62» ОСОБА_10 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням, погодженим з головою спостережної комісії Черкаської міської ради ОСОБА_11 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8

17 жовтня 2017 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню. Складені на нього протягом всього часу відбування покарання характеристики не свідчать про те, що останній став на шлях виправлення і перевиховання, і його нестабільна поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання лише під контролем адміністрації установи, не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи ухвалу незаконною, просив скасувати через невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання Черкаської ВК № 62 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , оскільки засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; думку засудженого ОСОБА_8 , який вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення; думку представника Черкаської ВК-62 ОСОБА_9 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що ОСОБА_8 не довів своє виправлення; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши матеріали провадження , колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

З матеріалів провадження, а саме - характеристики від 28.09.2017, вбачається, що під час відбування покарання в УВП № 14 м. Кіровоград ОСОБА_8 порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

За період відбування покарання в Черкаській виправній колонії № 62 з 10.09.2015 характеризується позитивно, дотримувався встановлених правил поведінки та розкладу дня установи, допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання за що мав 1 стягнення накладене правами начальника установи, яке на даний час погашено в установленому законом порядку, має 3 заохочення правами начальника установи.

При цьому, з характеристик на засудженого ОСОБА_8 , наявних в матеріалах особової справи, вбачається, що відповідно до характеристик: від 28.07.2016 ОСОБА_8 характеризується негативно, від 06.03.2017 та від 10.04.2017 посередньо, як особа, що не стала на шлях виправлення, оскільки ОСОБА_8 встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримується лише під контролем адміністрації, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, належні висновки для себе робить не завжди, до праці ставиться не завжди сумлінно, у відношенні до працівників установи допускав нетактовну поведінку.

Крім того, 11.04.2017 в ході розгляду судом першої інстанції клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, як представник ЧВК -62, так і прокурор ОСОБА_7 заперечували проти задоволення такого клопотання, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення.

Також, під час апеляційного розгляду було встановлено, що 19.11.2017 постановою начальника Черкаської виправної колонії № 62 ОСОБА_12 на засудженого ОСОБА_8 накладено стягнення за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон з поміщенням в ДІЗО (карцер) строком на 14 діб.

Наведене дає підстави вважати про стійку спрямованість антисоціальної поведінки ОСОБА_8 , і його поведінку в період відбування ним покарання в Черкаській ВК-62 не можна назвати вцілому сумлінною.

За наведених обставин колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси, яка є законною та обґрунтованою, і застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Черкаської виправної колонії № 62 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Головуючий :

Судді :