Справа № 344/8285/17
Провадження № 1-кс/344/2399/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого - заступник начальника відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000276 від 22.06.2017р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України .

Матеріалами клопотання зазначено, що в другій половині червня 2017 року заступник директора Коломийського економіко-правового коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету ОСОБА_5 вимагав, а 29.06.2017 о 15.00 у приміщенні свого службового кабінету, що знаходиться в АДРЕСА_1 , отримав від жителя с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_6 неправомірну вимогу в сумі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 29.06.2017 становить 20864 грн., за сприяння у прийнятті на навчання у вказаний навчальний заклад абітурєнта ОСОБА_7

29.06.2017 під час огляду місця події у адміністративному нежитловому приміщенні Коломийського економіко-правового коледжу за адресою АДРЕСА_1 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 800 доларів США, документи абітурієнта ОСОБА_7 : фотокартка, медична довідка № 78 від 26.06.2017, копія свідоцтва з додатком про базову середню освіту АК № 49677520, копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , два паперові поштові конверти.

Під час освідування ОСОБА_5 29.06.2017, в нього вилучено його особистий мобільний телефон Nokia Imei 1: НОМЕР_1 та Imei 2: НОМЕР_2 .

Слідчий суду подав заяву про слухання клопотання без його участі. Клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Володілець (власник) майна та його адвокат не заперечили щодо задоволення даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено, що вказані речі 29.06.2017 визнано речовими доказами, так як вони зберегли на собі сліди злочину.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на речі та документи вилучені 29.06.2017 під час огляду місця події та у ході освідування заступник директора Коломийського економіко-правового коледжу ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки Nokia Imei 1: НОМЕР_1 та Imei 2: НОМЕР_2 що належить ОСОБА_5 , грошові кошти у сумі 800 дол. США у кількості 8 купюр номіналом по 100 дол. США кожна, а саме: KB 36768860 E, KF 22367075 A, AB 10288800 Y, KB 72628653 E, HE 28273371 D, KB 32398273 E, KB 79736880 I та HB 28006728 E; документи абітурієнта ОСОБА_7 : фотокартка, медична довідка № 78 від 26.06.2017, копія свідоцтва з додатком про базову середню освіту АК № 49677520, копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , два паперові поштові конверти.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1