АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 653/1302/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/710/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 1141, ст. 295 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката : ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 15 травня 2017 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеська, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, голови громадської організації «СПАС», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 1141, ст. 295 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 114-1, ст. 295 КК України, і призначено йому покарання:
-за ч.3 ст. 15 ч.1 ст.114-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі ;
-за ст. 295 КК України у виді 3 місяців арешту .
Відповідно до ч.1 ст. 72 КК України призначене покарання за ст. 295 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту переведено у покарання у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.2 ст. 373 КПК України ОСОБА_7 за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 114-1 КК України (епізод щодо вчинення дій по перешкоджанню законній діяльності Збройних Сил України, шляхом розміщення відеозапису у всесвітній мережі Інтернет.) - визнано невинуватим та виправдано.
До вступу вироку у законну силу обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання обчислено з 15 травня 2017р.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 27 січня 2015 року о 14 год. 30 хв. перебуваючи на стихійному зібранні громадян, поблизу адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що відповідно до Указів Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 та № 15/2015 від 14.01.2015 оголошено та розпочато часткову мобілізацію, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є особливим періодом, з метою реалізації свого злочинного задуму, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, невиконання зазначених Указів Президента України, зриву мобілізації та, як наслідок, підриву обороноздатності України в умовах ведення бойових дій на сході країни, умисно, незаконно, використовуючи гучномовець, звернувся до оточуючих громадян і публічно висловив заклики до зупинення мобілізації шляхом перекриття доріг, взяття штурмом військкоматів, райвідділів міліції та усіх інших органів влади.
Згідно з дослідженням спеціалістів Херсонського Державного університету від 16 квітня 2015р. за №03-27/823, у виступі ОСОБА_7 містяться заклики до здійснення протиправних дій, перешкоджанню законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Вказані заклики ОСОБА_7 мали підбурити присутніх громадян на вчинення вказаних протиправних дій, що перешкодило б законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період під час проведення часткової мобілізації.
Проте, ОСОБА_7 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: присутні на стихійному зібранні особи відмовились від вчинення протиправних дій, на які їх підбурював ОСОБА_7 .
Крім того, 27 січня 2015 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи на стихійному зібранні громадян поблизу адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно і незаконно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, під час проведення часткової мобілізації, використовуючи гучномовець звернувся до оточуючих громадян і публічно висловив заклики до вчинення дій, що загрожують громадському порядку, а саме щодо необхідності перекриття доріг, взяття штурмом військоматів, райвідділів міліції та усіх інших органів влади.
Згідно з дослідженням спеціалістів Херсонського Державного університету від 16 квітня 2015 за №03-27/823, у виступі ОСОБА_7 містяться публічні заклики, звернення до слухачів м. Генічеська Херсонської області до вчинення протиправних дій, що загрожують громадському порядку.
Дії обвинуваченого, суд кваліфікував за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 114-1 КК України незакінчений замах на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; та за ст. 295 КК України публічні заклики до захоплення будівель та споруд, що загрожують громадському порядку
Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він продовжуючи діяльність, спрямовану на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, 08.04.2015 року знаходячись у невстановленому місці, використовуючи «SKYPE», на каналі Російської Федерації « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в програмі: «На самом деле», діючи умисно, публічно висловив негативне славлення до проведення мобілізації на території України, відверто та приховано закликав глядачів до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
У цей же день, виступ ОСОБА_7 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », було розміщено у всесвітній мережі Інтернет на сайті «YouTube» за адресою Інтернет - сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_5 , Зазначене відео переглянуто 4 704 користувачами всесвітньої мережі Інтернет.
Згідно з дослідженням спеціалістів Херсонського Державного університету від 12.05.2015 за № 03-27/1092. у вказаному виступі ОСОБА_7 від 08.04.2015 в програмі «На самом деле», містяться заклики до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Проте, ОСОБА_7 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: незважаючи на його заклики щодо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період зриву часткової мобілізації не допущено.
За цим епізодом суд визнав ОСОБА_7 невинуватим та виправдав.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок скасувати, або пом`якшити призначене покарання, звільнити від його відбування із випробуванням.
Обвинувачений вказує на те, що його вина не доведена, жодних дій направлених на перешкоджання Збройним силам України він не вчиняв, а висловив лише свою думку щодо подій які відбувалися .

Суд, на думку апелянта не врахував, що події про які йдеться у вироку, відбувались практично три роки тому і вважаються такими, що втратили суспільно небезпечне значення.

Посилається на те, що судом першої інстанції у ході судового слідства, викликались лише свідки від обвинувачення, що свідчить про упередженість суду.

Звертає увагу на те, що аудіо- та відеозаписи, які засвідчують його провину здійснювалися без відповідних дозволів.

Вважає експертизи проведені Херсонським Державним університетом № 03-27/823 від 16.04.2015 року та № 03-27/1092 від 12.05.2015 року не законними, оскільки ХДУ не має відповідних ліцензій та дозволів на проведення таких експертиз.

При призначенні покарання суд не врахував дані про його особу, те що він має на утриманні пристарілу та хвору мати, неповнолітню дитину, хворіє на хронічні та невиліковні хвороби.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого просить вирок суду скасувати та винести стосовно ОСОБА_7 виправдовувальний вирок у зв`язку з неповнотою досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник вказує, що суд не встановив і не вказав у вироку яким саме чином ОСОБА_7 міг перешкодити ЗСУ, всі свідки вказували, що після виступу він пішов у невідомому напрямку, а тому на думку апелянта ніякого замаху на вчинення злочину в його діях не має.

На думку апелянта суд безпідставно взяв до уваги копію відеозапису, наданого свідком ОСОБА_10 і вважає його неналежним доказом.

Також зазначає, що суд не мав права брати до уваги як доказ висновок спеціаліста за записом «Виступ громадянина ОСОБА_7 від 27.01.2015 року , оскільки він не містить висновку, що промова ОСОБА_7 створює якісь перешкоди законній діяльності ЗСУ, і виконаний особою, яка не попереджалася про кримінальну відповідальність.

На думку захисника згідно кваліфікації злочину ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 336-1 КК України, проте ця стаття кодексу була прийнята лише 29.01.2015 року, тобто після скоєння ним дій, за які його притягають до відповідальності.

Вважає, що суд не дав належної оцінки доказам обвинувачення та безпідставно дійшов висновку про наявність в діях його підзахисного закликів до насильницьких дій, та перешкоджання законній діяльності ЗСУ.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги обвинуваченого та адвоката ОСОБА_9 , думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Вирок суду в частині виправдання ОСОБА_7 за епізодом щодо вчинення дій по перешкоджанню законній діяльності Збройних Сил України, шляхом розміщення відеозапису у всесвітній мережі Інтернет в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому колегією суддів в цій частині не переглядається.
Як видно із вироку в обгрунтування висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 114-1 КК України ст. 295 КК України суд поклав докази, які безпосередньо дослідив в судовому засіданні, зокрема:
- показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які підтвердили, що наприкінці січня 2015 року ОСОБА_7 біля будівлі військкомату, яка розташована по проспекту Миру у м. Генічеську ОСОБА_7 , перед натовпом людей, через гучномовець висловлювався про те, що мобілізація до лав збройних сил на підставі Указу Президента України є незаконною, що потрібно блокувати комісаріат, відділ міліції, СБУ, районну державну адміністрацію, а в разі не припинення мобілізації то взяти їх штурмом. Також виказував заклики до блокування виїзду автомобілів з призваними військовими.
Серед натовпу був ажіотаж, люди кричали, серед натовпу був військовий комісар, який намагався дати роз`яснення та заспокоїти останніх.
- показання свідка ОСОБА_10 , про те, що у кінці січня 2015р. він, як журналіст здійснював репортаж зібрання людей, біля будівлі Генічеського районного військкомату. Через деякий час з`явився ОСОБА_7 з гучномовцем, через який поставив ультиматум, що в разі не припинення мобілізації будуть перекриті дороги, взяті штурмом військкомат, районний відділ поліції. На виклики ОСОБА_7 , реакція громадян була схвальна, пропонували його обрати головним. Через деякий час, ОСОБА_7 покинув зібрання людей, та останній також почали розходитись.
Показання свідків які в суді підтвердили обставини події, очевидцями яких вони були, суд підставно поклав в основу вироку.
Достовірність та допустимість зазначених доказів обвинувачений та захисник в апеляційних скаргах під сумнів не ставлять.
Надав належну оцінку суд і письмовим доказам у провадженні та процесуальним документам, які підтверджують законність їх отримання органом досудового розслідування, зокрема:
-витягами з кримінальних проваджень за №0000167 від 26 січня 2015р. за правовою кваліфікацією передбаченою ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 114-1 КК України та №0000175, від 28 січня 2015р. за правовою кваліфікацією передбаченою ст. 295 КК України, за заявою правоохоронних органів, якими підтверджено факт реєстрації повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень гр. ОСОБА_15 щодо публічних закликів громадян до зриву мобілізації;
-рапортом першого заступника начальника відділу СВ Генічеського РВ УМВС України ОСОБА_16 від 28 січня 2015р., про те що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №000167, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 114-1 КК України, встановлено факт можливої наявності у діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 295 КК України;
-листом серктаря Генічеської міської ради ОСОБА_17 від 29 січня 2015р. за №02-02-20-07/137, яким повідомлялось, що до виконавчого комітету Генічеської міської ради не надходило звернень від громадян та громадських організацій щодо проведення будь-яких акцій та мітингів на території міської ради 27 січня 2015р.;
-листівкою з призовом до участі у проведенні акції «Мобилизации нет», яка повинна була відбутись 27 січня 2015р. о 14 год. біля районного військкомату у м. Генічеську;
-протоколом огляду місця події від 27 січня 2015р. з фото таблицею до нього та оптичним диском з відеозаписом проведення огляду місця події, в якому зафіксовано огляд частини проспекту Миру у м. Генічеську, навпроти вул. Махарадзе, та описано процес збору людей біля приміщення Генічеського районного військкомату та їх місце розташування;
-постановами про визнання речовими доказами та про приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 27 січня 2015р., яким визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження: диск з відеозаписом мітингу від 27 січня 2015р., виконаним у ході огляду місця події; диск з відеозаписом мітингу 27 січня 2015р., викладеного на сайті «Генічеський інформаційний відео портал «Новий візит».
-протоколом огляду від 27 січня 2015р., яким оглянуто відеозапис з 231 сторінки, інтернет- сайту «Генічеський інформаційний відео портал Новий Візит», (електронна адреса www.vizit.ks.ua), який був розміщений під статтею «В Геническе ненадовго митинговали против мобилизации» (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_6 », та роздруківкою фото з нього та диском відеозапису мітингу з вказаного сайту, де починаючи з 11 хв. зображено чоловіка, який одягнутий у чорне довге пальто, у горловині якого видно червону сорочку, тримаючи в правій руці рупор, чоловік звертається до оточуючих: «Приветствую всех участников борьбы за счастье трудового славянского народа. Мы понимаем, что идет сейчас братоубийственная война. Мы здесь собрались для того, чтобы показать, что мы недовольны этим. Мы выставляем ультиматум. Если не остановят мобилизацию на территории Украины мы перекроем дороги, возьмем штурмом военкоматы, райотделы милиции, и все остальные органы власти. Поэтому все, кто заинтересован, чтобы его родные и близкие остались живыми, должны вместе собраться, мобилизироваться, против мобилизации. По этому инициативная группа, которая сегодня организовала сегодняшнее собрание, должна всех зафиксировать, взять телефоны, и в необходимый момент, что бы мы могли быстро собраться».
-висновком спеціаліста за записом «Виступ громадянина ОСОБА_7 від 27 січня 2015р.» , яким встановлено, що у виступі громадянина ОСОБА_7 вбачаються заклики, звернення до слухачів Генічеська до здійснення протиправних дій, озвучення негативного й презирливого ставлення до влади в Україні, заклики до дій, що загрожують громадському порядку, порушення Законів України, до перешкоджань законній діяльності Збройних Сил України в особливий період (перекриття доріг, штурм воєнком атів, органів міліції, органів влади), звинувачення Президента України у бездіяльності.
Доводи захисника про те, що витяги із кримінальних проваджень , рапорт не можуть бути взяті до уваги як доказ не є прийнятними , оскільки як вбачається із вироку, посилаючись на ці процесуальні документи, суд обґрунтовував не доведеність винуватості обвинуваченого, а дотримання органом досудового розслідування порядку одержання доказів у провадженні.
Із перелічених вище письмових доказів захисник ставить під сумнів належність висновку спеціаліста про аналіз висловлень ОСОБА_7 .
Так, як вбачається із вироку та матеріалів провадження що в.о. кафедри української мови ХДУ та Завідувач кафедри мовознавства ХДУ на запит органу досудового розслідування в результаті лексико- семантичного налізу висловлень ОСОБА_7 27.01.2015 року надали свої висновки про те, що у його виступі є заклики до здійснення протиправних дій, озвучення негативного й презирливого ставлення до влади в Україні, заклики до дій, що загрожують громадському порядку, порушення Законів України, до перешкоджань законній діяльності Збройних Сил України в особливий період (перекриття доріг, штурм воєнком атів, органів міліції, органів влади), звинувачення Президента України у бездіяльності.
Суд вірно прийняв до уваги до поклав в основу вироку письмовий висновок спеціалістів відповідно до положень ст. 71 КПК як письмовий доказ, та дав йому оцінку у сукупності з іншими доказами.
Підстав вважати цей доказ неналежним чи недопустимим , через те, що спеціаліст не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку як вказують апелянти суд не мав, оскільки це не передбачено законом.
Чинним процесуальним законом не передбачено обов`язок підтверджувати обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні лише висновком експерта, як на те вказують апелянти.

Суд належним чином перевірив позицію сторони захисту з приводу оцінки зазначених висновків спеціалістів як доказу, навів детальні та переконливі мотиви з яких він відкидає такі доводи.

Не можна погодитися із твердженнями адвоката ОСОБА_9 про неможливість врахування як доказу відеозапису події зробленого ОСОБА_10 , оскільки відсутні підстави вважати відеозапис спотвореним, чи сфальшованим, і дані , що містяться на ньому повністю узгоджуються із іншими доказами у провадженні.

Колегія суддів вважає, що суд дав детальну оцінку і показанням самого обвинуваченого щодо обставин справи, та його твердженням про те, що він фактично викладав лише власну думку , при цьому не закликав до протиправних дій та не перешкоджав діяльності ЗСУ жодних та вірно не взяв їх до уваги, оскільки сукупність наведених у вироку доказів спростовують таку позицію обвинуваченого.

Доводи захисника обвинуваченого висловлені в ході судового розгляду щодо недостовірності та неналежності доказів сторони обвинувачення також знайшли детальне відображення у вироку з наведенням мотивів, чому суд не погоджується із думкою захисника, і колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Покладені в основу вироку докази, які суд безпосередньо дослідив в судовому засіданні та оцінив з точки зору достатності , допустимості. належності відповідно до положень доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Посилання адвоката про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій обвинуваченого є безпідставними.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_7 вчинив незакінчений замах на перешкоджання законній діяльності ЗСУ, з огляду на те, що він умисно, із зазначеною метою, заявляв про незаконність мобілізації до ЗСУ в особливий період, закликав збурений натовп людей, який зібрався біля військкомату, до незаконних дій, блокування , штурму військкомату та інших правоохоронних структур, блокування виїзду автомобілів з призваними військовими, не довів злочин до кінця із незалежних від нього причин.
Також досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_7 публічно закликав до захоплення правоохоронних структур, органів влади та місцевого самоврядування.

Твердження обвинуваченого про те, що суд неправильно поклав в основу вироку результати НРСД є неприйнятними, оскільки суд визнав ці докази недопустимими , про що у вироку навів відповідні мотиви та не обґрунтовував ними свої висновки про винуватість обвинуваченого.

Судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження забезпечено принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів.

Обставин, які б завадили сторонам скористатися своїми процесуальними правами у наданні інших доказів не встановлено.

Матеріали провадження свідчать про те, що сторона захисту не надавала будь-яких доказів на спростування доказів сторони обвинувачення, не заявляла клопотань про виклик свідків, чи проведення експертизи на спростування висновків спеціаліста, а тому є неспроможними доводи обвинуваченого, його захисника про однобічність судового розгляду та його неповноту.

В ході апеляційного розгляду апелянтами не було заявлено клопотань про повторне дослідження покладених в основу вироку доказів чи про дослідження нових доказів.

Доводи обвинуваченого щодо несправедливості призначеного йому покарання внаслідок надмірної суворості, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх суспільну небезпечність у особливий період , яка полягає у вчиненні дій з метою підвищення соціальної напруги, збурення громадських хвилювань. Врахував суд і дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно за місце проживання, та який хоча і в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 279 ч 1 КК України, був звільнений на підставі Закону « Про амністію » у 2005 році від кримінальної відповідальності за ст. 27 ч 3, ст. 296 ч 2, ст. 293 КК України, що характеризує його як особу, схильну до скоєння правопорушень проти громадського порядку та моральності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не встановив.
Врахував суд і ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця та положення , що містяться у ст. 68 КК України щодо максимального розміру покарання за незакінчений злочин.

Із матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого не встановлено обставин, які дали б законні підстави для пом`якшення призначеного покарання, як про те просить апелянт.
Призначене обвинуваченому покарання у межах мінімальної санкції статті закону, за якою його засуджено відповідає положенням ст. 50, 65 КК і на думку колегії суддів, є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Із матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого не встановлено обставин, які б істотно знизили ступінь тяжкості вчинених злочинів та дали б законні підстави для пом`якшення призначеного покарання, чи застосування положень ст. 69 КК України як про те просить апелянт.
Дані про стан здоров`я обвинуваченого та стан здоров`я матері обвинуваченого , не можна визнати такими обставинами, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного йому покарання, як на тому наполягає обвинувачений в апеляційній скарзі.
Давність вчинення обвинуваченим дій, за вчинення яких його засуджено, не свідчать про те, що вони втратили суспільну небезпечність.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б підставою для безумовного скасування оскаржуваного вироку не встановлено.
На підставі наведеного апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 належить зарахувати строк попереднього ув`язнення із 15 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 376 ч 2 , ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України , колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями та апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 15.05.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 23.11.2017 року

Суддя: ОСОБА_2