Справа № 159/904/18
Провадження № 1-кп/159/162/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 028 25 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радович Турійського району Волинської області, без визначеного місця проживання, фактично мешкає у АДРЕСА_1 , гр. України, одруженого, не працюючого, з освітою середньою спеціальною, утриманців не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 12.10.04 р. Апеляційним судом Волинської області за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 р. позбавлення волі;

2. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 01.11.06 р. за ч. ч. 1, 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України, до 4 р. 06 міс. позбавлення волі;

3. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.11.12 р. за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 р. позбавлення волі із іспитовим строком 3 р.;

4. за вироком Турійського райсуду Волинської області від 23.05.13 р. за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 р. 06 міс. позбавлення волі; звільненого 05.10.17 р. за постановою Рівненського райсуду Рівненської області від 27.09.17 р. за ст. 81 КК України умовно достроково на строк 07 міс. 15 дн., має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, а востаннє: 23.05.13 р. за вироком Турійського райсуду Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 р. 06 міс. позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин. Так, обвинувачений ОСОБА_5 у період з 09 год. 50 хв. по 09 год. 58 хв. 22.12.17 р., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, забравши з полиць торгових стелажів шляхом вільного доступу повторно таємно викрав 10 ручок гелевих чорних вартістю 2 грн. 99 коп. кожна; шапку жіночу плетену на флісі з хутряним пумпоном вартістю 124 грн. 99 коп., 2 пари колгот дитячих вартістю 46 грн. 99 коп., набір олівців для малювання МІНІ 12 кольорів вартістю 8 грн. 99 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 257 грн. 86 коп..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом, складеним 15.02.18 р. ст. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений 19.02.18 р. прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, надійшов до суду 22.02.18 р..

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілою 15.02.18 р. укладено угоду про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі пред`явленого йому обвинувачення; щиро кається. Потерпілій повністю відшкодовано завдану шкоду. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Потерпілою підтверджено в суді повне відшкодування їй заподіяних обвинуваченим збитків шляхом передання відповідної суми коштів під розписку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також інші заходи, що будуть застосовані до обвинуваченого в разі затвердження угоди судом, .

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

При цьому, з врахуванням копії вироку Турійського райсуду Волинської області від 23.05.13 р. щодо ОСОБА_5 , останній засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 р. 06 міс. позбавлення волі. У подальшому обвинувачений був звільнений з місць позбавлення волі 05.10.17 р. за постановою Рівненського райсуду Рівненської області від 27.09.17 р. за ст. 81 КК України умовно достроково на строк 07 міс. 15 дн., та на момент вчинення інкримінованих йому у даному кримінальному провадженні дій, мав не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість; термін умовно дострокового звільнення не сплив.

Тому при затвердженні угоди та визначенні обвинуваченому міри покарання з врахуванням узгодженого сторонами, слід застосувати положення ст. ст. 71, 72 КК України і остаточно визначити покарання шляхом часткового складання призначеного за даним вироком покарання та покарання, визначеного за вироком Турійського райсуду Волинської області від 23.05.13 р..

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 15 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 120 170 301 100 028 25 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, з врахуванням положень п. «а» ч. 1 ст. 72 КК України, за яким одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, перевівши вид покарання - 3 місяці арешту у вид покарання 3 місяці позбавлення волі, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Турійського райсуду Волинської області від 23.05.13 р. у виді позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у справі:

10 (десять) ручок гелевих чорних, шапку жіночу плетену на флісі з

хутряним пумпоном, 2 пари колгот дитячих, набір олівців для малювання МІНІ 12 кольорів, що передані на зберігання потерпілій, залишити у розпорядженні останньої;

оптичний диск із записом камер відеоспостереження залишити при

матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_5 залишити попереднім до вступу вироку у законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1