Справа № 589/3725/16-к
Провадження № 1-кп/592/134/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2015 року за №0001751 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України, -

встановив:

У провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебуває кримінальне провадження № 0001751, яке надійшло з апеляційного суду Сумської області з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечують проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як він має постійне місце проживання,доглядає за хворою матір`ю, має на утриманні непонолютню доньку та має сталі соціальні зв`язки.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, той факт, що органами досудового розслідування він обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад сім років, його вік і те, що він не працює, не має легального джерела прибутку та постійного місця проживання.

Вказані факти дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Крім того, розгляд даного кримінального провадження по суті ще не закінчився, докази сторонами кримінального провадження ще не дослідили у повному обсязі, обвинувачени та його захисником не надано доказів про наявність постійного місця проживання та джерела доходів, перебування на його утриманні неповнолітньої доньки та хворої матері, а враховуючи те, що перед вчиненням кримінального правопорушення обвинувачений проживав за різними адресами, суд не приймає ці доводи обвинуваченого до уваги.

З огляду на викладене, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, з урахуванням відомостей про особу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не буде запобігати ризикам визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити ОСОБА_7 на строк до 13 березня 2018 р. включно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 350 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 13 березня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Сумського СІЗО.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3