н/п 1-кс/640/8547/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" жовтня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
власника майна - ОСОБА_3 ,
встановив:
26.10.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт, накладений слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2017, на ноутбук «ASUS» X540YA-XO33D з s/n: H5NOCX02V180184 з сумкою «Digital», який було вилучено при огляді автомобіля марки KIA RIO реєстраційний номер НОМЕР_1 04.10.2017.
В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 підтримала подане клопотання.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 31.10.2017 надійшла заява від прокурора, в якій вона зазначила, що проти задоволення клопотання про зняття арешту з ноутбуку «ASUS» X540YA-XO33D з s/n: H5NOCX02V180184 з сумкою «Digital» не заперечує (а.с. 15).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто, захід забезпечення у вигляді арешту майна було вжито виключно з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно заяви прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , вона не заперечує проти скасування арешту з вказаного ноутбуку та сумки до нього (а.с. 15).
Отже, на теперішній час даних, що скасування арешту з вказаного ноутбуку та сумки може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано. Даних щодо експертних досліджень чи проведення слідчих дій, для виконання яких були би потрібні вказаний ноутбук та сумка, до суду не надано.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для інших осіб, в даному випадку для власника майна ОСОБА_3 , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з вказаного ноутбуку та сумки. Скасування арешту з вказаного ноутбуку та сумки не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.
Однак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до додаткового зобов`язання слідчого повернути вказане майно, та відсутність підстав до задоволення клопотання ОСОБА_3 у вказаній частині, виходячи з наступного.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту. Таким чином, у разі скасування арешту, майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено, та не потребується додаткового зобов`язання слідчим суддею слідчого вчинити такі дії. Враховуючи викладене, вимога заявника щодо зобов`язання слідчого повернути її вказане в клопотанні майно є передчасною та ґрунтується на припущеннях заявника щодо можливого неповернення її вказаного майна, а тому у вказаній частині клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1