ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4856/17
номер провадження 1 - КП/638/92/17
27 вересня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000714 від 06.02.2015 за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта вища, перебуваю чого у фактичних шлюбних стосунках, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_2 , неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, раніше засудженого 11.11.2014 Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 гривен в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 не маючи постійного місця роботи та інших доходів до існування, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, вступив у злочинну змову із невстановленою особою, на встановлення якої правоохоронними органами проводяться необхідні дії, розробив план сумісних злочинних дій, спрямованих на надання сумлінних послуг у сфері валютних операцій громадянам інших країн, попередньо розподіливши між собою ролі.
Реалізуючи свій злочинний намір, 05 лютого 2015 року приблизно о 16 годині, невстановлена особа, з відома і згоди ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Алло», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Л. Свободи, 48, відповідно до відведеної їй ролі попередньо домовившись по телефону з ОСОБА_5 , про те, що вона за незначну винагороду зможе здійснити обмін доларів США на гривню за вигідним курсом, зустрілась з останнім та повідомила, що зараз з «Обмінного пункту валют», який згідно плану був ширмою та підтвердженням їх намірів, вийде її знайомий, який там працює, та обміняє наявні у нього долари США на гривню. В цей час, з приміщення «Пункту обміну валют», розташованого за тією ж адресою, вийшов ОСОБА_4 та згідно раніше відведеної йому ролі з метою увійти у довіру, видаючи себе за співробітника пункту обміну, завів розмову з громадянином Іраку ОСОБА_5 стосовно процедури обміну валют, що було частиною плану, щоб він остаточно переконався у його щирих намірах, передав потерпілому паспорт громадянина України на своє ім`я.
В свою чергу ОСОБА_5 , повіривши переконанням щирості намірів ОСОБА_4 та умов, добровільно передав останньому грошові кошти у сумі 1500 доларів США. ОСОБА_4 в свою чергу взявши вказані грошові кошти направився у приміщення «Пункту обміну валют», а в подальшому з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 1500 доларів США, що станом на 05.02.2015 за курсом НБУ - 26 999 гривень 55 копійок
Реалізуючи свій злочинний намір, 17 лютого 2015 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_4 діючі за попередньою змовою та в групі з невстановленою особою, з метою скоєння злочину - правопорушення, перебували в салоні автомобілю біля супермаркету «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 43 та діяли у відповідності з шахрайським планом. Маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, згідно відведеної ролі, з відома та згоди ОСОБА_4 , невстановлена особа попередньо домовившись по телефону, про те, що вона за незначну винагороду зможе здійснити обмін доларів США на гривню, за вигідним курсом, зустрілась з громадянином ОСОБА_6 , який погодився на умови та сів у автомобіль для подальшого спілкування. З метою увійти у довіру та щоб останній остаточно переконався у її щирих намірах, ОСОБА_4 , який також знаходився у салоні автомобілю передав потерплому паспорт громадянина України на своє ім`я, як залог. В свою чергу ОСОБА_7 , повіривши у переконання щирості намірів ОСОБА_4 та невстановленої особи, добровільно передав останнім особам грошові кошти у сумі 1000 доларів США.
Після чого, ОСОБА_4 та невстановлена особа, взявши вказані грошові кошти вийшли з автомобілю та в подальшому з місця скоєння кримінального правопорушення втекли,розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1000 доларів США, що станом на 17.02.2015 за курсом НБУ - 23 358 гривень 70 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що він дійсно скоїв шахрайські дії у відношенні громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Повідомив, що дійсно брав кошти, а потім починав відходити від потерпілих, а потім відбігав, та залишав кошти в себе, потерпілі навіть не бігли за ним, навіть не намагалися зупинити його. Ці дії він вчиняв з метою забезпечення власних потреб. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Щодо неявки в судове засідання повідомив, що за адресою за якою йому були направлені судові виклики він не мешкає, там мешкають його батьки, адресу за якою він мешкає він повідомляв слідчому, проте, не зрозуміло чого, слідчий вказав невірну адресу, крім того звернув увагу на неточності, які викладені в обвинувальному акті з приводу його анкетних даних. Всі ці обставини могли стати прикрою помилкою, яка й привела до оголошення його в розшук. Проте переховуватися від суду він не мав наміру, натомість телефонував слідчому, з метою з`ясування обставин справи та направлення обвинувального акту до суду, на що отримав відповідь про необхідність очікування викликів з суду.
Потерпілі в судове засідання не з`явились. Відповідно до даних обвинувального акту, станом на час скоєння кримінального правопорушення, потерпілі були студентами п`ятого курсу Харківського Національного Університету ім. Каразіна, тому суд не виключає обставин про виїзд вказаних громадян за межі території України, або періодичність їх знаходження на території України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.
На підставі цього суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство заволодіння чужим майном, шляхом обману, скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено можливість оскарження вироку лише в частині призначеного покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, є чистосердне каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 судом не виявлено.
Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності,був засуджений, на обліку у обласному психоневрологічному диспансері та обласному наркологічному диспансері не перебуває, характеризується посередньо, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування не має.
Речові докази відсутні.
По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди на суму 26 999 гривень 55 копійок.
По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди на суму 23 358 гривень 70 копійок.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Позовні вимог в повному обсязі визнані ОСОБА_4 , обвинувачений послідовно та повно надав інформацію по обставинам кримінального провадження, тому суд вважає позовні вимоги мотивованими та такими, що підлягають задоволенню,.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 - 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян - одна тисяча сімсот гривен.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди в розмірі 26 999 гривен 55 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 23 358 гривен 70 копійок.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: