У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії слідчого СВ Шевченківського ВП Приморского ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області незаконними та зобов`язати слідчого повернути на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , або уповноваженій ним особі, належне ОСОБА_4 майно вилучене в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме автомобіль марки «ВМW М-3».

В обґрунтування скарги скаржник посилається на наступне.

30.04.2014 р. в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001760, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.03.2014 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2014 р. під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , був виявлений, а в подальшому вилучений автомобіль марки «BMW M-3» який належить ОСОБА_4 .

Вилучене майно під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 прямо не вказано до переліку речей, щодо яких надано дозвіл на відшукання та вилучення на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2014 р.

Крім того, клопотання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час обшуку, не подавалось та арешт на вказане майно накладено не було.

Не зважаючи на те, що відсутність рішення суду, щодо накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуків майно, зазначене майно власнику не повернуто.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив суд задовольнити її у повному обсязі з вказаних підстав.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності слідчого, прокурора.

Розглянувши скаргу, заслухавши адвоката та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні СВ Шевченківського ВП в м Одесі проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001760, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2014 р. задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей та документів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

25.04.2014 р. в ході обшуку було вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 .

На даний час, відсутні відомості щодо прийняття рішення щодо арешту майна, вилученого під час проведення обшуку 30.04.2014 р.

Проте, не зважаючи на відсутність рішення суду, щодо накладення арешту на вилучено майно за місцем мешкання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , майно власнику не повернув.

Згідно ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до вимог ст. 169, ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше наступного робочого дня після проведення обшуку повинен був звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, інакше вилучене майно мало бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, оскаржується у тому числі володільцем тимчасово вилученого майна.

Відомостей про те, що слідчий звертався з клопотанням щодо накладення арешту на тимчасове вилучене майно, під час обшуку розпочатого 30.04.2014 р., надано не було.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017 р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

КПК передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Саме невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна особі й зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Слідчим суддям необхідно ретельно оцінювати підстави віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК, оскільки вони залежать від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Зокрема, такий порядок регламентовано положеннями п. 6 ч. 2 ст. 235 та ст. 236 КПК України, згідно з якими ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Таким чином, якщо стосовно вилученого під час обшуку майна, яке не було включено до відповідного переліку, передбаченого в ухвалі слідчого судді, слідчий, прокурор не внесли клопотання в порядку і строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК, слідчі судді обґрунтовано задовольняють скарги на бездіяльність зазначених суб`єктів з неповернення відповідного майна.

За таких обставин скарга про повернення майна, вилученого в ході обшуку від 30.04.2014 р., підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 169-173, 303-307, 318-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_4 , або уповноваженій ним особі тимчасово вилучене під час проведення обшуку 23.04.2014 року майно, а саме автомобіль марки «BMW M-3».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
13.09.2017