Справа № 478/1457/17 пров.№ 1-в/478/279/2017
У Х В А Л А
Іменем України
31 жовтня 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника спостережної комісії
при Казанківській РДА ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого,
про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,
Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Казанківській ВК № 93, звернувся до суду з заявою про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджений ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі.
В судове засідання представник Казанківської виправної колонії № 93 не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи без його участі.
Представник спостережної комісії при Казанківській РДА просила відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення представника спостережної комісії при Казанківській РДА, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення заяви засудженого, вивчивши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин, яких засуджено за умисне вбивство.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія також не застосовується до осіб, засуджених за умисне вбивство.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2006 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України, і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.03.2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2006 року, та остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин, засуджений за умисне вбивство,суд вважає, що заява засудженого про застосування до нього амністії, задоволенню не підлягає.

Керуючись п.п. «а», «е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1