Кременчуцький районний суд Полтавської області
Справа № 1-26/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області :

головуючого судді Святської О.В.,

з участю секретаря Клонової І.М.

прокурора Яременко О.І.

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уроджеця м. Кременчука, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, працюючого перед затриманням ПП " Полтаварембудмонтаж" , мешкає АДРЕСА_1, раніше судимого

- 20.01.1984 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 141 КК УРСР до 3 років позбавлення волі, звільнений 30.10.1986 року по відбуттю строк у покарання,

- 21.11.1989 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 82, ч. 2 ст. 117, ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 142 КК УРСР до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.01.1996 року по відбуттю строку покарання,

- 21.07.1999 року Миргородським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 142 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 6.05.2005 року згідно постанови Уманського районного суду від 28.04.2005 року умовно-достроково на 10 місяців 14 днів.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 186 КК України.-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2009 року близько 11 години ОСОБА_2 вживав спиртні напої в м. Кременчуці в барі " Сафарі " разом з ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Після спілкування з останнім та повідомлення тим про викрадення у нього телефону ОСОБА_6, ОСОБА_2 разом з вищевказаними особами поїхав до с. Єристівка Кременчуцького району, де мешкав ОСОБА_6, яким з слів ОСОБА_5 і викрав його телефон. Близько 15 години ОСОБА_2 та вказані особи приїхали на автомобілі до залізничого переїзду,між с. Дмитрівка та с. Єристівка Кременчуцького району, де в той час знаходився ОСОБА_6 Під час розмови з останнім у ОСОБА_2 наніс декілька ударів по голові та тулубу ОСОБА_6, та погрожуючи подальшим застосуванням насильства примусив того разом з ним поїхати

до свого помешкання в с. Єристівка Кременчуцького району Полтавської області, вул. Шевченка,118, де відкрито заволодів майном останнього, а саме телевізором TCL NF 14276 вартістю 459 грн. З викраденим з місця злочину зник та розпорядився на власний розсуд.

Після цього в цей же день в період часу з 16 по 17 год., продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2 на автомобілі разом з ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прибули до території домоволодіння ОСОБА_8 за адресою с. Єристівка Кременчуцького району Полтавської області, вул. Шевченка, 81, де всі залишилися біля автомобіля, а ОСОБА_2 з застосуванням психологічного насильства потерпілого ОСОБА_8 (погрозою побиття) відкрито заволодів майном останнього - грошима в сумі 200 грн. після чого з місця вчинення злочину зник.

Підсудний ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що його знайомий ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням допомогти повернути телефон, який у нього вкрали. Вони разом поїхали в с. Єристівку, де на переїзді знайшли ОСОБА_6, спитали у нього за телефон, забрали його в авто і поїхали. Вбудинок ОСОБА_6 завів їх сам, коли шукав телефон, телевізор підсудний не брав, а побачив його вже в м. Кременчуці. Телефон ОСОБА_6 ховав у полі, і віддав його йому. Потім в цей день заїхали до ОСОБА_8 за грошима, які він повинен був віддати ОСОБА_5. 200 грн. ОСОБА_8 віддав сам особисто ОСОБА_2

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні встановлених судом злочинів повністю підтверджується доказами, які досліджувалися в ході судового слідства, і які є належними та допустимими:

- показаннями в засіданні потерпілого ОСОБА_6, який пояснив, що 13.08.2009 року він йшов з переїзду, коли під"їхав автомобіль, з нього вийшли чоловіки, в тому числі ОСОБА_2, почали вимагати телефон ОСОБА_5, який дійсно був у нього, його стягнули на узбіччя та били, він сказав, що віддасть телефон, вони всі поїхали до нього додому, він віддав телефон. Також ОСОБА_2 без його пропозиції самовільно зайшов до його будинку та виніс звідти належний йому, потерпілому, телевізор TCL NF 14276 вартістю 459 грн., поклав його у багажник автомобіля, на якому вони приїхали і увіз.

- показаннями в засіданні потерпілого ОСОБА_8, який пояснив, що 13.08.2009 року до нього додому приїхали ОСОБА_2 та ОСОБА_5, давав йому за це 200 грн. ОСОБА_2 сказав, що вони забрали телефон у ОСОБА_6. і якщо він не хоче, щоб йому також побили обличчя, щоб він давав гроші, так як він повинен відповідати за свого брата ОСОБА_6, Злякавшись погроз , він віддав ОСОБА_2 200 грн.

- показаннями в засіданні свідка ОСОБА_5. який пояснив в засіданні, що влітку 2009 року познайомився з ОСОБА_2, якому розповів, що у нього вкрали мобільний телефон, ОСОБА_2 запропонував повернути телефон. 13.08.2009 року він викликав знайомого таксиста, і він з ОСОБА_2 та вдома незнайомими чоловіками поїхали в Єристівку. Спочатку він заїхав до ОСОБА_8, який ремонтував йому автомобіль, як передоплату залишив йому 200 грн. ОСОБА_8 дав їм телефон ОСОБА_6, який викрав телефон, і вони поїхали на зустріч ОСОБА_6 По дорозі зустріли його, забрали, десь в кущах той тримав його телефон, який віддав ОСОБА_2 Потім ОСОБА_2 сказав, що йому потрібно поговорити з ОСОБА_6, потім він почув " відчини багажник ", багажник захлопнули і поїхали. ОСОБА_2, сказав, що потрібні гроші випити зараз, і тоді він, свідок запропонував забрати свої гроші у ОСОБА_8 Повернулися до ОСОБА_8, кричали на нього, і той віддав 200 грн.

- показаннями в засіданні свідка ОСОБА_9 , який в засіданні повідомив, що ОСОБА_5 попросив відвезти до ОСОБА_8, де ремонтувався його автомобіль. В Єристівці ОСОБА_5 віддав ОСОБА_8 гроші за машину, потім на переїзді вони зустріли ОСОБА_6, з ним розмовляв ОСОБА_2 та ще один чоловік, чув розмову на голосних тонах, потім ОСОБА_6 разом з ними поїхав до його будинку, там ОСОБА_6 і ОСОБА_2 заходили в будинок, а потім пішли до руїн, де і був телефон. Він, свідок, відчиняв багажник, куди поклали телевізор, хто саме, він не бачив, так як він відчиняв не виходячи з салону. В автомобілі не було в той час ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ще одного чоловіка. Потім на пропозицію ОСОБА_5 поїхали до ОСОБА_8 за грошима, там ОСОБА_2 кричав на ОСОБА_8 і той дав ОСОБА_2 200 грн.

- показаннями в засіданні свідка ОСОБА_4, який в засіданні пояснив, що 13.08.2009 року разом з ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 після вживання спиртгих напоїв поїхали до с. Єристівка на прохання ОСОБА_5 забрати телефон, який у нього вкрали . Спочатку поїхали до дяді цього чоловіка ( ОСОБА_8 ), який сказав, що ОСОБА_6 йде з переїзду. Вони поїхали назустріч, розмови з ОСОБА_6П . не чув, потім той сів до них в авто, до будинку ОСОБА_6 заходили ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Телефон ОСОБА_5 був захований у полі.

- згідно довідки на а.с. 37 т. 1 станом на 13.08.2009 року вартість телевізора TCL 14 FІ складає 709 грн.,

- іншими доказами в їх сукупності.

ОСОБА_2 відкрито заволодів чужим майном, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоровья та з погрозою застосування такого насильства, повторно, з проникненням до житла, і суд кваліфікує його дії за ч. 2 ч. 3 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступень тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами тяжкими, особу підсудного, який характеризується за місцем відбуття покарання та роботи позитивно, раніше судимий, вину не визнав та не розкаявся.

Пом"якшуючих покарання підсудного обставин не виявлено.

Обтяжуючою покарання підсудного обставинами є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, рецедив злочинів.

Враховуючи викладене , суд вважає, що підсудному слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення і попередження вчиненню нових злочинів у вигляді позбавлення волі, оскільки вважає виправлення без ізоляції від суспільства неможливим.

Речовий доказ ( а.с. 143, 144 ) - телевізор, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6-слід залишити останньому.

Фактично ОСОБА_2 по цій справі було затримано 19.08.2009 року, що встановлено в судовому засіданні, тому слід цей час слід зарахувати до строку відбуття покарання.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

- за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці.

В строк відбуття покарання зарахувати час затримання і перебування під вартою з 19.08.2009 року по день винесення вироку - 29 червня 2010 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ ( а.с. 143, 144 ) - телевізор, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а підсудними, що під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Суддя О. В. Святська