Справа № 467/699/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обухівка Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, що фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24 січня 2007 року Южнукраїнським міським судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 27 травня 2008 року Братським районним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі; 26 липня 2012 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

24 квітня 2017 року близько 14 год. 00 хв. в с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, проник до приміщення дачного будинку по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , звідки таємно, повторно, викрав чавуну плиту вартістю 300,00 грн., телевізор марки «LG» чорного кольору, вартістю 800,00 грн., пластикове відро, вартістю 10,00 грн., магнітофон «ATLANTA», вартістю 150,00 грн., подвійні чавунні дверцята від печі вартістю 300,00 грн., чавунне кільце від печі, вартістю 12,50 грн., що належать ОСОБА_5 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1572,50 грн.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, дав покази та підтвердив вчинення злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з кількістю та вартістю майна, яким він заволодів злочинним шляхом при його таємному викраденні у потерпілої ОСОБА_5 , виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Зазначив, що за період, який пройшов з дня вчинення злочину, він повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, відшкодував матеріальну шкоду, завдану потерпілій, щиро каявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що сусіди їй повідомили про скоєння крадіжки з належного їй дачного будинку по АДРЕСА_2 . Приїхавши до дачного будинку вона виявила відсутність належних їй речей про що повідомила працівників поліції. Потерпіла підтвердила, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував їй вартість викраденого майна, вибачився, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має, просила обвинуваченого суворо не карати та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодився з думкою прокурора і просив визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.

Потерпіла ОСОБА_5 вважала за можливе визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, суд переконався, що вони вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позицій, і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив висновок про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, який є тяжким злочином, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, відшкодування ним матеріальної шкоди потерпілому.

Також, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, що доглядає дитину віком до трьох років, що обвинувачений підтримує

відносини з рідними та друзями, отже, оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті свідчить про наявність належних соціальних зв`язків, спосіб життя обвинуваченого ОСОБА_4 (має тимчасові заробітки, вживає заходи до працевлаштування), його стать і молодий вік, посередню характеристику за місцем проживання, висновок уповноваженого органу з питань пробації.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, повне відшкодування ним завданої шкоди потерпілій, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому строк випробування 3 (три) роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1979,20 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 20 коп.) витрат на проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази у кримінальному провадженні: зимову шапку, телевізор марки «LG» чорного кольору, пластикове відро, магнітофон «ATLANTA», подвійні чавунні дверцята, чавунне кільце, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_5 , як законному власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1