Провадження № 1кп/202/185/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002616 від 23.12.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріяшівка, Роменського району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, із вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України
в с т а н о в и в:
23 грудня 2017 року близько 17:00 години, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпро, перебуваючи, відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», при виконанні своїх службових обов`язків, на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», екіпажем патрульної поліції «Атлет 405» разом з ОСОБА_6 , який також є інспектором роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпро, здійснюючи патрулювання Індустріального району м. Дніпра, отримали виклик інформаційного характеру з лінії «102» про те, що в гаражному кооперативі «Граніт», який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Холодильна, 62, невстановлена особа керує транспортним засобом «ВАЗ 21013» в стані алкогольного сп`яніння.
В цей же день, приблизно о 17:10 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , реагуючи на виклик, прибули в гаражний кооператив «Граніт» та встановили, що ОСОБА_5 , за вищевказаною адресою кооперативу, керував автомобілем марки «ВАЗ 21013» д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, на вимогу інспекторів для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_5 , останній надав відповідні документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового цивільного страхування автомобільного транспорту.
Після складення інспекторами роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_4 та ОСОБА_6 протоколу за ст.130 КУпАП, останні запропонували ОСОБА_5 з ним ознайомитись та засвідчити його власним підписом. Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, передбачених ст.23 Закону України «Про національну поліцію», достовірно знаючи, що інспектор роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_4 являється працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, наніс останньому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №33е від 04.01.2018 року, ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох крововиливів на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, на червоній каймі нижньої губи ліворуч та праворуч, на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, садна на слизовій оболонці нижньої губи праворуч на тлі крововиливу, травматичної екстракції першого зубу на верхній щелепі праворуч, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст.345 КК України не визнав, суду пояснив, що 23.12.2017 року з 06:00 години ранку він працював у своєму гаражі, об 11:00 годині поїхав перевозити меблі на своєму автомобілі до гаражного кооперативу. Чоловіки, які там працювали допомогли вивантажити меблі, а ОСОБА_5 посмажив їм за це шашлики і налив горілки, але сам не пив, лише символічно налив собі чарку. Після цього сів до свого автомобіля і від`їхав заднім ходом на 100 метрів з метою спустошити відро, оскільки через робочу травму ноги не міг зробити це пішки. Чоловік, який смажив м`ясо, - ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_5 , заломив руки та поклав його обличчям на капот автомобіля. Через вказані дії ОСОБА_7 , ОСОБА_5 викликав поліцію, а свідок, в свою чергу, під приводом, що обвинувачений нібито у стані алкогольного сп`яніння сів за кермо, теж викликав екіпаж поліції. Співробітники поліції проігнорували заяву ОСОБА_5 щодо незаконних дій ОСОБА_7 відносно нього і він пішов у свій гараж далі працювати. Через деякий час до нього підійшли співробітники поліції і стали складати відносно нього протокол про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за ст.130 КупАП, на що ОСОБА_5 відмовився, оскільки вже півгодини сидів у гаражі і навіть не сідав за цей час до автомобіля. Після цього, патрульні почали його штовхати, поламали його ходунки, надівали кайданки, світили в очі ліхтарем, ображали, звертатися на ти, а потім звалили з ніг і сказали ОСОБА_5 , що коли він падав, вдарив поліцейського. Однак обвинувачений стверджує, що було темно, коли падав він взагалі нічого не бачив і нікого не бив, тим більше, через використання ходунків, його руки взагалі не згинаються і нанести ними удар він фізично не міг.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він працює патрульним поліцейським, 23.12.2017 року вони з колегами отримали виклик про те, що в гаражному кооперативі автомобілем ВАЗ НОМЕР_2 керує чоловік у стані алкогольного сп`яніння. Коли вони прибули на місце, заявник вказав на ОСОБА_5 , як на особу, що була за кермом після вживання алкоголю. Після цього, співробітниками поліції були відібрані пояснення від свідків даної події, а у ОСОБА_5 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_5 відмовився проходити тест на приладі Драгер для перевірки стану сп`яніння, після чого відносно нього було складено протокол за ст.130 КупАП, який обвинувачений відмовився підписувати у присутності свідків. Коли ОСОБА_5 ознайомлювали з протоколом, він вихопив з рук ОСОБА_4 своє водійське посвідчення та реєстраційний талон і почав виражатись нецензурною лайкою, після чого вдарив потерпілого правою рукою в обличчя та вибив йому зуб.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з понесеними ним витратами на лікування у розмірі 3139,18 грн. та моральної шкоди у сумі 5000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях через завдану шкоду здоров`ю.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що працює інспектором патрульної поліції, 23 грудня 2017 року, під час несення служби о 17:00 годині на планшет надійшов виклик про вчинення злочину, а саме нанесення особі тілесних ушкоджень за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, 160, гаражний кооператив «Граніт». Коли вони разом із колегами прибули на виклик, побачили на місці екіпаж патрульної поліції та ОСОБА_5 , який повідомив, що невідомі особи з сусіднього гаража погрожували йому фізичною розправою, після чого штовхнули його на капот автомобіля і він отримав тілесні ушкодження. Під час з`ясування обставин виявилося, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В цей час надійшов виклик до поліції від заявника про те, що ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем, чим створював небезпеку для оточуючих людей. Коли за викликом патрульних прибув екіпаж з наявністю приладу «Драгер», ОСОБА_5 відмовився проходити освідування, а в той час, коли поліцейські складали протокол відносно останнього та відбирали пояснення у свідків, ОСОБА_8 , знаходячись в автомобілі, почув шум і крики. Потім свідок побачив, як у ОСОБА_4 з порожнини рота текла кров, а ОСОБА_5 знаходився на землі. Як повідомив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наніс йому удар в область обличчя, внаслідок чого вибив передній зуб.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що на час вказаних подій, вона працювала інспектором в патрульній поліції. 23 грудня 2017 року вона разом з іншими поліцейськими прибула на виклик до гаражного кооперативу, на місці події було з`ясовано, що між володільцями гаражів виник конфлікт, обидві сторони якого викликали поліцію, тому прибуло декілька екіпажів. Було встановлено, що ОСОБА_5 у нетверезому стані керував автомобілем і ледве не скоїв наїзд на інших осіб. Коли останній зрозумів, що відносно нього може бути складено протокол, почав ображати інспекторів та поводити себе агресивно, відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння. Свідок складала протокол на місці події та відбирала пояснення у свідків, знаходячись в службовому автомобілі, потім почула шум, а коли підійшла до своїх колег, дізналася від інспектора ОСОБА_6 , що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 , у останнього було розбите обличчя і свідок бачила, як з його роту йшла кров.
Свідок ОСОБА_6 суду показав, що працює інспектором управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, 23.12.2017 року вони разом зі ОСОБА_4 прибули на виклик на АДРЕСА_3 в гаражний кооператив. На місці заявник пояснив, що на нього ледь не наїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_5 .. Під час з`ясування обставин виявилося, що у ОСОБА_5 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, коли йому було запропоновано пройти освідування, останній відмовився. Потім відносно ОСОБА_5 було складено протокол, під час його оголошення останній однією рукою вихопив свої документи, а іншою наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 23.12.2017 року, близько 18:00 години, він пішов до гаражного кооперативу Граніт, по території якого ОСОБА_5 , керуючи автомобілем заднім ходом, створював небезпеку для перехожих. Коли ОСОБА_5 зупинився і вийшов з машини, він почав кричати і висловлювати погрози у бік ОСОБА_7 і його товаришів, після чого останній підійшов до обвинуваченого та заспокоїв його словами. Потім ОСОБА_5 через це викликав поліцію, а ОСОБА_7 зі своїми знайомими, в свою чергу, також викликали екіпаж поліції. Коли на місце прибули патрульні, виявилося, що ОСОБА_5 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, але останній відмовився проходити тест на алкоголь. Пізніше, ОСОБА_5 підійшов до патрульного та вихопив у нього свої документи, а коли останній намагався їх забрати для подальшого оформлення протоколу, обвинувачений наніс йому удар в зуби.
Судом досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.12.2017 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_4 звернувся до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що 23.12.2017 року о 18:30 годині, поблизу приміщення гаражу № НОМЕР_3 в гаражному кооперативі «Граніт», розташованого у м. Дніпро, вул. Холодильна, 62, ОСОБА_5 наніс йому один удар в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
В судовому засіданні досліджено протокол огляду від 23.12.2017 року з фототаблицею до нього, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості, розташована біля гаражу № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Граніт», за адресою: м. Дніпро, вул. Холодильна, 62. Вказана ділянка місцевості має асфальтове покриття, на відстані 0,4 метри від металевих дверей-воріт, що ведуть до гаражу № НОМЕР_4 викладена тротуарна плитка, вздовж металевих дверей-воріт, на відстані 1,5 метри від яких біля гаражу виявлено предмет, схожий на зуб, який було вилучено, поміщено до паперового конверту та опечатано.
Під час досудового слідства проведено слідчий експеримент від 13.02.2017 р. з фото таблицею до нього, за участю двох понятих та потерпілого ОСОБА_4 , під час якого останній, в приміщенні відділу судово-медичних експертиз потерпілих, за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14, повідомив та показав, як 23.12.2017 року приблизно о 18:30 годині гр. ОСОБА_5 правою рукою, а саме стиснутим кулаком наніс йому один удар в обличчя, а саме в область губ.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №472е від 14.02.2018 року, локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_4 не суперечить механізму їх утворення, на який вказує останній у ході проведення слідчого експерименту за його участю, а саме при ударі рукою, стисненою у кулак в область губ.
Крім того, в судовому засіданні досліджено протокол перегляду компакт-диска з відеозаписом від 19.01.2018 року, а також переглянуто відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_5 знаходиться біля металевих воріт гаражу, де в цей час до нього підходять працівники УПП в м. Дніпро та повідомляють останньому, що відносно нього складений протокол за ст.130 КУпАП та ОСОБА_5 необхідно в ньому розписатись. В подальшому, ОСОБА_5 не виявив бажання розписуватись в протоколі та виражався нецензурними словами, при цьому поводив себе агресивно з працівниками поліції. Далі, в ході розмови між ОСОБА_5 та працівниками поліції, обвинувачений наніс один удар правою рукою, зігнутою в кулак працівнику УПП в м. Дніпро ОСОБА_4 ..
Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як спосіб захисту, його показання, щодо того, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , спростовуються показами безпосередніх свідків події - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вказали, що бачили, як під час оголошення працівниками поліції ОСОБА_5 складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, останній вихопив у патрульного свої документи та наніс ОСОБА_4 удар в обличчя.
Враховуючи вищенаведене, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, надані докази та висновки експертизи, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та встановлені судом, доведена повністю.
ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.345 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_5 та попередженню нових злочинів. Більш м`яке покарання у виді обмеження волі або виправних робіт призначити неможливо, оскільки ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, заявляє, що є інвалідом, хоча документів про інвалідність суду не надав.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого на його користь у відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди у розмірі 3139,18 грн. (витрати, понесені ним на лікування зуба) підлягає задоволенню на підставі ст.ст.1167, 1201 ЦК України, так як ця шкода підтверджена відповідними письмовими доказами, а саме чеками та квитанціями.
Позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.
Враховуючи той факт, що обвинуваченим заподіяна моральна шкода потерпілому, що виразилась у моральних стражданнях через фізичний біль, а також враховуючи характер і обсяг страждань потерпілого, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинувачені в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3139,18 грн.
Позов про стягнення моральної шкоди задовольнити, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 5000 гривень.
А всього стягнути 8139,18 грн.
Речові докази по справі: диск DWD-R з відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного ОСОБА_4 від 23.12.2018 року залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження № 0002616; предмет, ззовні схожий на зуб передати потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1