Справа № 471/593/17-к
Провадження №1-кп/471/63/17
Номер рядка звіту 2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 22.12.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, працюючого у ТОВ "В Центр", освіта середня, не судимий, не військовозобов`язаний, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2016 року близько 21 години 00 хвилин, в приміщенні свого житлового будинку розташованого в с. Антонівка Братського району Миколаївської області, ОСОБА_4 під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин зі ОСОБА_5 , схопив до рук кухонний ніж та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому розуміючи і усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння га передбачаючи його наслідки, завдав один удару лезом ножа в область шиї та кулаком правої руки в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у склеру лівого ока, різаної рани шиї та першого пальця лівої кисті, які згідно висновку експерта № 661 від 29.12.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, пояснивши суду, що сварка виникла раптово, він схопив кухоний ніж, та завдав один удар ножем в область шиї потерпілому.

Потерпілий суду показав, що в результаті сварки між ним та обвинуваченим, останній схопив ніж та наніс один удар в область шиї та кулаком по голові. Сварка спочатку виникла між обвинуваченим та членами його родини, а він, потерпілий, за них заступився.

За таких обставин, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_5 до початку судового розгляду кримінального провадження пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до якого, просить стягнути з обвинуваченого 2181,54 грн. матеріального та 10000 грн. морального збитку.

Також, прокурором було подано цивільний позов в інтересах держави в особі Державного закладу Братської ЦРЛ, відповідно до якого просить стягнути з обвинуваченого 263,19 грн. майнової шкоди.

До початку розгляду справи, обвинуваченим надано квитанцію про сплату збитків на лікування Державного закладу Братської ЦРЛ, отже цивільний позов слід залишити без розгляду.

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди моральної шкоди суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При обґрунтуванні розміру збитків, завданих неправомірними діями обвинуваченим ОСОБА_4 позивачем зазначено, що останнім було завдано матеріального збитку на 2181,54 грн., обвинувачений не відшкодував завданий збиток.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 слід стягнути матеріальний збиток у розмірі 1636 грн. 31 копійок, що підтверджено письмовими матеріалами наданими до позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його спричинила при наявності його вини.

Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища (ч. 4 ст. 1193 ЦК України).

Враховуючи обставини справи, доводи, викладені потерпілим в обгрунтування розміру завданої моральної шкоди, виходячи з принципів розумності, справедливості, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов, в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України та застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Речовий доказ: кухонний ніж із синьо-білою рукояткою, відповідно до вимог ст. 100 КПК України, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1636 (одну тисячу шістсот тридцять шість) гривень 31 копійку в рахунок відшкодування завданої потерпілому майнової шкоди та 1000,00 моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Братської ЦРЛ - залишити без розгляду.

Речовий доказ: кухонний ніж із синьо-білою рукояткою - знищити.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1