Справа №295/2715/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005913 від 13.09.2016 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ялинівка Червоноармійського району Житомирської області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, пенсіонер, раніше не судимої,

по обвинуваченню за ст. 128 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:
12.09.2016 року близько 09 години ОСОБА_7 знаходилась в дворі будинку АДРЕСА_2 , де на той час перебувала раніше їй відома ОСОБА_6 . В цей час, місці та за вказаних обставин, на ґрунті неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпочався словесний конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_7 наблизилась до ОСОБА_6 спереду, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна і могла передбачити, долонею своєї правої руки нанесла один удар в область лоба ОСОБА_6 , в результаті чого остання, не втримавшись на ногах, впала на землю, отримавши тілесні ушкодження у вигляді вколоченого перелому нижньої третини лівої променевої кістки з кутовою деформацією (кут відкритий до тильної поверхні) із розривом променево-ліктьового з`єднання та підвивихом ліктьової кістки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні з необережності тілесних ушкоджень середньої тяжкості, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій за вказаних в обвинувальному акті обставин не визнала. Суду пояснила, що в той день була вдома, чоловік на роботі. Кіт попросився на вулицю, коли вийшла у двір побачила сусідку ОСОБА_6 , яка лежала біля куща, а біля неї стояла сусідка ОСОБА_9 , обидві були в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначила, що бачила як ОСОБА_9 йшла до ОСОБА_6 розпивати спиртні напої, а також бачила як вони вживали алкоголь. Зі слів обвинуваченої, конфлікти виникають з першого дня проживання у вказаному будинку, до квартири потерпілої є вхід з вулиці та через її двір, мали місце сутички, коли знайомі йшли до ОСОБА_6 саме через її двір. Потерпілу не штовхала, до неї навіть не підходила.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини в нанесенні потерпілій ОСОБА_6 з необережності тілесних ушкоджень середньої тяжкості, її винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються між собою, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , протоколами проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_10 , висновком експерта № 2338 від 19.09.2016 року.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 11.09.2016 року до неї приїхав хворий онук, викликали йому швидку, після чого поїхали купили ліки та уколи, які приписали. Ввечері на її прохання сусідка ОСОБА_11 зробила онуку ін`єкцію, а зранку вона знову прийшла за ОСОБА_12 . Коли проходили повз квартиру ОСОБА_7 , остання вибігла та вилила перед ними воду, після чого стала ображати ОСОБА_13 через те, що вона ходить по її подвір`ю, хоча двір спільний. Після цього ОСОБА_7 підійшла до неї і вдарила в обличчя, внаслідок чого вона впала і вдарилася головою о бордюр. Внаслідок падіння пошкодила руку, відразу викликали швидку допомогу, поліцію. В лікарні наклали гіпс та відпустили додому. Також зазначила, що неприязні відносини з сусідкою існують з 2003 року, з часу проживання у будинку. З приводу покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 12.09.2016 року перебувала у сусідки ОСОБА_6 , робила укол онуку. Коли поверталися назад до квартири разом з ОСОБА_6 , їх чекала сусідка ОСОБА_7 та почала словесно ображати, рвалася битися. В ході вказаної словесної перепалки ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_6 та долонею правої руки нанесла один удар в область обличчя, після чого ОСОБА_6 впала на ліву руку. Після цього приїхала швидка забрала потерпілу.

Свідок ОСОБА_14 , чоловік обвинуваченої, в судовому засіданні зазначив, що особисто під час подій 12.09.2016 року присутній не був, а тому знає тільки зі слів дружини. Відносини з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 погані.

Згідно висновку експерта № 2338 від 19.09.2016 року у ОСОБА_6 виявлено вколочений перелом нижньої третини лівої променевої кістки з кутовою деформацією (кут відкритий до тильної поверхні) із розривом променево-ліктьового з`єднання та підвивихом ліктьової кістки, який утворився при непрямій травмі падінні на поверхні) із розривом променево-ліктьового з`єднання та підвивихом ліктьової кістки, який утворився при непрямій травмі падінні на поверхні з упором на ліву кисть, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженою, та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_7 , так як вони повністю були спростовані в ході судового розгляду та суперечать встановленим обставинам справи, і розцінює невизнання обвинуваченою своєї вини як бажання уникнути покарання за вчинене, оскільки остання з метою ухилення від кримінальної відповідальності обрала такий спосіб захисту.

Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, на обліку за станом здоров`я не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, перебуває на пенсії за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася. З врахуванням викладеного, суд вважає, що відносно обвинуваченої покарання може бути обрано із застосуванням ст. 69 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно обвинуваченої не накладався. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368- 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_15 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ ОСОБА_1