Справа № 159/2993/17
Провадження № 1-кп/159/276/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 015 53 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, неодруженого, утриманців не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 в період часу з 23.06.17 р. по 26.06.17 р. з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань шляхом вільного доступу до частково зруйнованого господарського приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , таємно викрав січкарню вартістю 1 000 грн., належну потерпілому ОСОБА_3 , 53 р. н., чим завдав останньому майнову шкоду на вказану вище суму.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 27.07.17 р. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений 30.07.17 р. прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, надійшов до суду 16.08.17 р..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілим - 31.07.17 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та щиро кається. Потерпілому повністю відшкодована матеріальна шкода шляхом відшкодування збитків в сумі 1 000 грн. вартості викраденого майна. Тобто, будь - яких претензій матеріального чи морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має. Обвинувачений приніс потерпілому щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок його неправомірних дій, вказаних вище. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн..

Потерпілим підтверджено в суді повне відшкодування йому заподіяних обвинуваченим збитків вищевказаним шляхом повернення викраденого в натурі.

Обвинувачений пояснив, що свою винуватість у обсязі пред"явленого йому обвинувачення визнає повністю, у скоєному щиро розкаюється, не оспорює кваліфікації його дій та допустимості та належності тих доказів його винуватості, що зазначені та зібрані органами досудового розслідування. Зазначає, що хоча він не працює, однак, має несталий доход.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 31 липня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 170 301 100 015 53 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Речовий доказ у справі січкарню, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_3 , залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1