Справа № 452/1313/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/27/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2018 року у місті Львові.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року про відмову у зміні примусового заходу медичного характеру,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 26.12.2017 року відмовлено в задоволенні заяви Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На підтримання своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок комісії лікарів, згідно з яким ОСОБА_7 не проявляв жодних антисоціальних проявів. Захисник ОСОБА_6 вважає некоректними висновки суду про те, що ОСОБА_7 продовжує хворіти, та судом не врахованого того, що територіальною громадою створено соціально-побутові умови для проживання ОСОБА_7 , зокрема укладено договір найму житла, встановлено опіку над останнім. А тому захисник вважає, що зазначене свідчить про наявність достатніх підстав для продовження лікування ОСОБА_7 в амбулаторних умовах.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, прокурор заперечив вимоги апеляційної скарги захисника, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення захисника та прокурора, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2015 року за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених п.п.4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194 КК України, до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с.20-21).
01.06.2017 року заступник головного лікаря з експертиз Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_9 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_10 подали до Франківського районного суду м. Львова заяву про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №23 від 19.05.2017 року ОСОБА_7 страждає хронічним психіатричним захворюванням у вигляді простої шизофренії у розумово відсталої особи, стан ремісії. Враховуючи, що ОСОБА_7 в даний час антисоціальних та суспільно-небезпечних тенденцій не виявляє, а також у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану та досягнення стану ремісії, а також вирішення його соціальних питань, застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (а.с.5-13).
Згідно з рішення виконавчого комітету Трушевицької міської ради №22 від 18.11.2016 року ОСОБА_11 призначено піклувальником над племінником ОСОБА_7 , інвалідом ІІІ групи (а.с.26) і дані про скасування цього рішення відсутні.
З комісійного акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_11 від 18.05.2017 року вбачається, що житлово-побутові умови для утримання та проживання ОСОБА_7 цілком задовільні. (а.с.28)
Під час апеляційного розгляду представник психіатричного закладу, а саме лікуючий ОСОБА_7 лікар ОСОБА_12 пояснила, що стан ремісії у хворого вдалось досягти завдяки постійному медикаментозному лікуванню, яке надається ОСОБА_7 у психіатричному медичному закладі. При припиненні постійного лікування вона не може виключити погіршення стану хворого.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вищезазначений висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки із встановлених обставин не вбачається, що внаслідок здійсненого лікування у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_7 настільки змінився, що останній не становитиме суспільної небезпеки для оточуючих,- адже стан ремісії є тимчасовим станом і не є синонімом видужання особи.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу захисника необґрунтованою та не вбачає законних підстав для її задоволення, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити в законній силі, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 26 грудня 2017 року про відмову у зміні примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий :
Судді :