Дата документу Справа № 323/1596/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 323/1596/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1494/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянула 29 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, освіта середня, не одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Встановлені ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року обставини:
В Державній установі «Оріхівська виправна колонія (№88)» відбуває покарання засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від засудженого надійшла заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на положення ст. 81 КК України.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки за час відбування покарання засуджений не довів свого виправлення і перевиховання, характеризується незадовільно.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує на наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення, неврахування судом факту його працевлаштування, наявності тяжких захворювань та відсутності непогашених стягнення. Просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, вислухавши позицію прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 засуджений вироком Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ст.ст. 121 ч.2,15 ч.2, 190 ч.2, 358 ч.3, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Оріхівського районного суду міста Запоріжжя від 02.05.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк відбування покарання за вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.12.2011 року строк попереднього ув`язнення з 22.06.2011 року по 19.03.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.Строк відбуття покарання сплинув 27.09.2017 року.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи та матеріалів з особової справи засудженого ОСОБА_7 , останній під час перебування в Оріхівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 88загалом характеризувався незадовільно: мав одне заохочення з боку адміністрації установи, поряд з цим допустив злісні порушення режиму тримання, і до нього було застосовано 5 стягнень.

За наданими з установи відбуття покарання характеристиками та довідками, ОСОБА_7 скритний, хитрий, не врівноважений, конфліктний із представниками адміністрації, схильний до написання безпідставних скарг , на виробництві установи не був працевлаштований, виконувати роботи по благоустрою колонії не бажав, не приймав участі в самодіяльних організаціях засуджених відділення СПС та в програмах диференційованого виховного впливу, потребував контролю з боку адміністрації установи.
Однією із обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.
При цьому судова колегія приймає до уваги, що засуджений ОСОБА_7 на момент розгляду клопотання останнього в суді першої інстанції на шлях виправлення не став, оскільки поведінка засудженого під час відбуття покарання, за наявності декількох стягнень та негативного відношення до праці, свідчить про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, тому до нього не могло бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За відомостями протоколу засідання комісії у 2016 році відмовлено у поданні до суду матеріалів відносно ОСОБА_7 щодовирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Стосовно доводів ОСОБА_7 з приводу незгоди з рішеннями адміністрації колонії, хоча останній і не погоджується із стягненнями, однак дії адміністрації виправного закладу не оскаржував.
Отже, на переконання колегії суддів, на теперішній час відсутні правові підстави вважати накладенні стягнення на ОСОБА_7 необґрунтованими.
На підставі викладеного, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженого в порядку ст. 537, 539 КПК України та з`ясувавши наведені обставини, вірно встановив відсутність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, наслідком чого є відхилення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4