Справа № 382/1547/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1412/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 21 20.12.2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
« 20 » грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 23 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000403 за обвинуваченнямОСОБА_9 за ч.4 ст.189; ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 за ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.189; ч.1 ст. 263; ч.2 ст. 309 КК України повернуто прокурору,-
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Баришівського районного суду від 23.11. 2017 р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України та ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, а саме він не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а викладено лише обставини, які слідчий вважає встановленими; в обвинувальному акті не зазначені підстави виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження відносно організатора злочинної групи ОСОБА_11 ; відсутнє точне формулювання об`єктивної сторони злочинів, передбачених ст.ст. 189, 263, 309 КК України; не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення; не вказано точного часу вчинення кримінального правопорушення та неконкретно викладені обставини його вчинення; Крім того в обвинувальному акті слідчий та прокурор, обвинувачуючи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.4 ст. 189 КК України, а також та ОСОБА_14 за ч.2 ст. 189 КК України не обумовлюють загальний розмір майна, яке вимагалось кожним із учасників чи то у складі організованої групи чи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до ст.189 КК України; в обвинувальному акті ОСОБА_14 інкримінується то ч.5 ст. 28 КК України, то ч.5 ст. 27 КК України; відсутні вказівки щодо ОСОБА_14 чи вчиняв він злочин у співучасті і чи діяв за попередньою змовою, чи входив ОСОБА_14 до числа організованої злочинної групи, так як інші учасники.
Вказані недоліки, на думку суду, порушують гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист та суттєво ускладнюють з`ясування судом обставин та унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду.
В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та на істотні порушення вимог КПК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор послався на дотримання вимог ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту, відсутність підстав для повернення обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті зазначено час коли була створена організована злочинна група, а саме з жовтня 2016 року по 28 березня 2017 року до моменту зупинення їх злочинної діяльності правоохоронними органами, міститься вказівка на те, що організатором організованої злочинної групи являється ОСОБА_11 , учасниками групи є ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_14 не являється учасником організованої групи та його дії кваліфіковано за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189 КК України, а посилання в обвинувальному акті на ч.5 ст. 28 КК України є лише технічною помилкою; в обвинувальному акті наявне формулювання обвинувачення за ч.2 ст. 309 КК України із зазначенням об`єктивної сторони злочину; не зазначення в обвинувальному акті підстав виділення в окреме провадження та номеру кримінального провадження матеріалів щодо ОСОБА_11 не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору та могло бути з`ясованим в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали ухвалу суду І інстанції законною та обґрунтованою, оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення їм не зрозуміло через його неконкретність, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

На думку колегії суддів, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прокурору з підстав наведених в ухвалі суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Порядок звернення до суду з обвинувальним актом регулюється положеннями, які закріплені у § 3 глави 24 КПК України (ст.ст. 291-293 КПК України).

Твердження суду про неможливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із вказаними недоліками обвинувального акту викладеними в ухвалі, є обґрунтованими.

Згідно п.13 ч.1 ст. 13 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Процесуальний рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та яким завершується досудове розслідування відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що аналіз змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 свідчить про те, що при його складанні прокурором в повній мірі не було дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке є неконкретним.

Так, судом обґрунтовано зазначено, що в обвинувальному акті відсутнє точне формулювання об`єктивної сторони злочинів, передбачених ст.ст. 189, 263, 309 КК України, не конкретно викладені обставини вчинення кримінальних правопорушень, а пред`явлене обвинувачення, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, повністю дублює виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень.
Судом вірно вказано, що кваліфікуючи дії ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 189 КК України у пособництві у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження чи знищення його майна, обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого( вимагання), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, при формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті не зазначена така кваліфікуюча ознака як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Також судом вірно зазначено, що кваліфікуючи дії обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_14 за ч.1 ст. 263 КК України, органами досудового розслідування в обвинувальному акті не вказано які саме норми «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 р. порушені.
Судом також обґрунтовано зазначено, що згідно обвинувального акту ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст. 189 КК України ( т.1 а.с.40, 43), в той же час в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 28, ч.2 ст. 189 КК України( т.1 а.с.1), тобто обвинувальний акт містить істотні суперечності.
Враховуючи наведене, а також допущену органами досудового розслідування неконкретність пред`явленого обвинувачення, що веде до порушення права обвинувачених на захист, колегія суддів вважає, що рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору для усунення встановлених недоліків, відповідає вимогам кримінального процесуального закону і є обґрунтованим.

Посилання прокурора на безпідставністьповернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків є необґрунтованими, оскільки невідповідність обвинувального акту вимогам КПК може бути підставою для повернення цього процесуального документа винятково на етапі проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції. Саме тому правильність формулювання обвинувачення як одна з вимог обвинувального акта має перевірятись лише судом першої інстанції в порядку, визначеному ст. 314 КПК, яка і визначає процесуальні наслідки неправильності, у тому числі неповноти сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення. З огляду на положення ст. 337 КПК саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта має бути проведено судовий розгляд.

Порушень які б могли істотно вплинути на правильність прийнятого рішення апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, ухвала суду І інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 23 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000403 щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 повернуто прокурору - залишити без зміни.

Судді ________________ __________________ _________________