Справа № 569/6348/18
УХВАЛА

17 квітня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту, в рамках кримінального провадження за № 0000167 від 14.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту, із забороною володіти, розпоряджатись, відчужувати та іншим чином використовувати майно ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , а саме на два ключі від автомобілів марки «BMW», один ключ від автомобіля марки «Skoda» один мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-EI202i», білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , одну сім-карту мобільного оператора «лайфселл» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_2 , сім карту мобільного оператора «Київстар» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_3 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 14.02.2018 до Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , про те, що у період часу з 20.00 год. 13.02.2018 по 07.00 год. 14.02.2018, невідома особа незаконно заволоділа її транспортним засобом марки Тойота RAV4, чорного кольору, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходився біля будинку № 7 по вул. С.Коновальця в м. Рівне, внаслідок чого вказаній громадянці заподіяно велику матеріальну шкоду.
03.04.2018року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 .Оза адресою: АДРЕСА_1 , вилучено матеріальні об`єкт, які у кримінальному провадженні мають значення речових доказів, а саме : два ключі від автомобілів марки «BMW», один ключ від автомобіля марки «Skoda» один мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-EI202i», білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , одну сім-карту мобільного оператора «лайфселл» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_2 , сім карту мобільного оператора «Київстар» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_3 .
04.04.2018 року зазначені матеріальні об`єкти і документи, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та належать останньому, приєднані до матеріалів кримінального провадження як речові докази винесеною постановою в порядку ст. 98, 110 КПК України. Під час обшуку встановлено, що дані матеріальні об`єкти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дані твердження обґрунтовуються тим, що саме вилучені речі є спеціально виготовлі, як дублікати, та використовувався з метою вчинення незаконного заволодіння транспортних засобів.
Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з підстав зазначених в клопотанні, просить суд його задоволити.
Власник майна в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання. Пояснив, що клопотання не обґрунтоване та безпідставне.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 14.02.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні слідчий не надав жодного доказу, який підтверджував би наявність достатніх підстав для накладення арешту на на два ключі від автомобілів марки «BMW», один ключ від автомобіля марки «Skoda» один мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-EI202i», білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , одну сім-карту мобільного оператора «лайфселл» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_2 , сім карту мобільного оператора «Київстар» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_3 , які вилучені в ході обшуку 03.04.2018 за місцем проживання ОСОБА_4 . Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладення арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.167,170, 171, 173,309 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту із забороною володіти, розпоряджатись, відчужувати та іншим чином використовувати майно належне ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , а саме на два ключі від автомобілів марки «BMW», один ключ від автомобіля марки «Skoda» один мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-EI202i», білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , одну сім-карту мобільного оператора «лайфселл» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_2 , сім карту мобільного оператора «Київстар» з написом на зовнішній поверхні : НОМЕР_3 , в рамках кримінального провадження за № 0000167 від 14.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1