Справа № 497/124/17
Провадження № 1-кп/492/95/17
У К Р А Ї Н А
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Арциз
Колегія суддів Арцизького районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судових засідань - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої, яка також визнана законним представником неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області. громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, не маючого судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В ніч на 16 вересня 2016 року, біля 01 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір помститися ОСОБА_11 та членам його сім`ї, які мешкали спільно, діючи з єдиним умислом, спрямованим на навмисне, протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 та усіх членів його сім`ї, які мешкали спільно, проник у двір домоволодіння АДРЕСА_3 та через незачинене вікно в житлове приміщення будинку, де на цей час відпочивали та спали ОСОБА_11 та усі члени його сім`ї. В подальшому, ОСОБА_10 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя усіх мешканців будинку, знайшов у кухонному приміщенні домоволодіння Рознетовських ніж, узяв його, після чого увійшов до спальної кімнати, де відпочивали та спали ОСОБА_11 , його дружина ОСОБА_12 та їх малолітня донька ОСОБА_8 . Перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_10 , реалізуючи свій єдиний злочинний намір, направлений на вбивство двох і більше осіб (усіх членів сім`ї ОСОБА_13 ), вищевказаним ножом наніс сплячому у ліжку ОСОБА_11 численні (не менше 24) удари у різні частини тіла, в тому числі життєво важливі, спричинивши йому таким чином згідно із висновком експерта № 117 від 12.10.2016 року тілесні ушкодження у вигляді сліпих поранень шиї на передній поверхні шиї праворуч і ліворуч з пошкодженням правої підключичної артерії, лівої внутрішньої яремної вени, трахеї, з проникненням в праву плевральну порожнину з пошкодженням, правої легені, м`яких тканин шиї праворуч і ліворуч, колото-різаних сліпих проникаючих поранень живота і спини з пошкодження діафрагми, печінки, низхідної ободової кишки, лівої нирки, м`яких тканин спини і живота, що супроводжувалися великою зовнішньою і внутрішньою крововтратою, крововиливом в навколишні м`які тканини по ходу ранових каналів, недокрів`я внутрішніх органів; колото-різаних наскрізних поранень в ділянці лівого зап`ясткового суглобу по задньо-внутрішній поверхні з пошкодженням м`яких тканин лівого зап`ястку, сухожилків лівого зап`ястку і капсули лівого зап`ясткового суглобу з проникненням в його порожнину, з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу; колото-різаного наскрізного по обличчі в ділянці нижньої губи по центру з проникненням у порожнину роту з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на обличчі в ділянці середньої частини лівої гілки нижньої щелепи з пошкодженням лівої привушної слинної залози з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного наскрізного поранення з пошкодженням лівої піднижньощелепної слинної залози з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на лівій боковій поверхні шиї на 2,5 см донизу від лівого кута нижньої щелепи з пошкодженням м`яких тканин шиї з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на передній поверхні шиї справа на рівні і на 4 см вище правого грудино-ключичного з`єднання з пошкодженням м`яких тканин шиї з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на спині в лівій поперековій ділянці на рівні третього поперекового хребця по лівій лопатковій лінії з пошкодженням м`яких тканин спини з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, двох колото-різаних сліпих поранень на спині в лівій поперековій ділянці на рівні третього поперекового хребця по лівій навколохребетній лінії з пошкодженням м`яких тканин спини з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на спині в правій поперековій ділянці на лінії третього поперекового хребця по правій навколохребеній лінії з пошкодженням м`яких тканин спини з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на спині в правій поперековій ділянці на лінії третього поперекового хребця по правій лопатковій лінії з пошкодженням м`яких тканин спини з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на межі правової поперекової ділянки з правою сідничною ділянкою між правою лопатковою і правою задньою пахвинною лініями з пошкодженням м`яких тканин спини з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на межі лівої поперекової ділянки з лівою сідничною ділянкою, по лівій лопатковій лінії з пошкодженням м`яких тканин спини з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого поранення на межі лівої поперекової ділянки з лівою сідничною ділянкою між лівою лопатковою і лівою задньою пахвиною лініями з пошкодженням м`яких тканин спини з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного наскрізного поранення в нижній третині правого плеча по внутрішній поверхні з пошкодженням м`яких тканин правого плеча з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, різаної рани в лівій дельтовидній ділянці по центру з пошкодженням тканин лівого плеча з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного наскрізного поранення в ділянці лівого зап`ясткового суглобу по задньо-внутрішній поверхні з пошкодженням м`яких тканин лівого зап`ястку, сухожилків лівого зап`ястку і капсул лівого зап`ясткового суглобу з проникненням в його порожнину з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, колото-різаного наскрізного поранення на тильній поверхні лівої кисті в проміжку між першим та другим пальцями з пошкодженням м`яких тканин лівої кисті з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, що супроводжувалися гострою крововтратою, від якої настала смерть ОСОБА_11 та у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, спрямованого на позбавлення життя двох і більше осіб (усіх членів сім`ї ОСОБА_13 ), будучи достовірно поінформованим про неповнолітній вік ОСОБА_7 , зайшов до сусідньої кімнати, де вказаним ножом наніс сплячому у ліжку неповнолітньому ОСОБА_7 не менше двох ударів ножом в область спини від яких ОСОБА_7 прокинувся, вскочив з ліжка та вказав опір ОСОБА_10 , штовхаючи його та намагаючись відібрати ніж. В ході боротьби ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 численні (не менше 9) удари у різні частини тіла, в тому числі життєво важливі. Ударами ножом ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_7 згідно з висновком експерта № 2 від 23.01.2017 року тілесні ушкодження у вигляді різаного поранення п`ятого пальця на долонній поверхні проксимального міжфалангового суглобу з пошкодженням сухожилку глибокого згинача п`ятого пальця правої кисті, м`яких тканинах пальця, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою; різаного поранення на обличчі в ділянці верхньої губи у лівого кута з розповсюдженням на лівий кут рота, нижню губу ліворуч і підборіддя зліва з пошкодженням м`яких тканин обличчя, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, різаного поранення на передній поверхні шиї в нижній частині з пошкодженням в м`яких тканин шиї, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення у верхній третині лівого плеча по переднє-внутрішній поверхні на межі з лівою пахвовою ділянкою з пошкодженням м`яких тканин плеча, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення в середній третині лівого передпліччя на межі з нижньою третиною по променевому краю з пошкодженням м`яких тканин передпліччя, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення в нижній третині лівого передпліччя по задній поверхні з пошкодженням м`яких тканин передпліччя, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення в середній третині правого передпліччя по задній поверхні з пошкодженням м`яких тканин передпліччя, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення в правій дельтовидній ділянці по центру з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення в правій дельтовидній ділянці в проекції акроміального кінця правої ключиці з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на спині в верхній частині між лопаткової ділянки ліворуч з пошкодженням м`яких тканин спини, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на спині між лопаткової ділянки ліворуч з пошкодженням м`яких тканин спини, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, різаного поранення на долонній поверхні основної фаланги четвертого пальця правої кисті з пошкодженням м`яких тканин пальця, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, які у сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Пошкодження на обличчі (шкіряний рубець) в процесі загоєння призвело до виникнення рубця на шкірі обличчя, який є невиправним у зв`язку з непоправним знівеченням обличчя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. В ході боротьби ОСОБА_7 зміг вирватись та побіг до виходу з домоволодіння. ОСОБА_10 , усвідомлюючи численність та тяжкість пошкоджень ОСОБА_7 вирішив, що він загине від крововтрати і не став його переслідувати, тим самим виконав усі дії, які вважав за потрібними для спричинення смерті потерпілому, але не зміг реалізувати свій умисел до кінця по причинам, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , втік, викликав допомогу та завчасно отримав медичну допомогу.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_10 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя двох і більше осіб (усіх членів сім`ї ОСОБА_13 ), повернувся до кімнати подружжя ОСОБА_13 , де тим же ножом наніс ОСОБА_12 , яка на цей час прокинулась від шуму, встала та йшла йому назустріч, численні (не менше 4) удари у життєво важливі частини тіла, в область живота та шиї, спричинивши їй таким чином, згідно із висновком експерта № 116 від 08.10.2016 року, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного сліпого поранення шиї на передній поверхні шиї праворуч на 1,3 см вище середньої частини правої ключиці з пошкодженням правої загальної сонної артерії, м`яких тканин шиї праворуч, шо супроводжувалось великої зовнішньою крововтратою, крововиливом в навколишні м`які тканини по ходу ранового каналу, недокрів`ям внутрішніх органів; колото-різаного сліпого поранення шиї на лівій боковій поверхні шиї в середній частині з пошкодженням м`яких тканин шиї ліворуч, крововиливом в навколишні м`які тканини по ходу ранового каналу, колото-різаного сліпого не проникаючого поранення живота в лівій здухвинній ділянці з пошкодженням м`яких тканин живота, крововиливом в навколишні м`які тканини ранового каналу, різаної рани на обличчі в ділянці лівої вилиці з пошкодженням м`яких тканин лівої виличної ділянки і з крововиливом в них, синця на тильній поверхні лівої кисті, садна на задній поверхні лівого ліктя, що супроводжувались великою крововтратою, від якої настала смерть ОСОБА_12 та у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з умислом на вбивство двох і більше осіб (усіх членів сім`ї ОСОБА_13 ), ОСОБА_10 , будучи достовірно поінформованим про малолітній вік ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, маючи умисел на вбивство малолітньої дитини, тим же ножом наніс присутній у тій же кімнаті малолітній ОСОБА_8 , яка на той час теж прокинулась, численні (не менше 11) удари у різні частини тіла в тому числі і життєво важливі, спричинивши їй таким чином згідно висновку експерта № 3 від 20.01.2017 року тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного сліпого поранення грудної клітки по задній поверхні з проникненням в праву плевральну порожнину, що супроводжувалось зовнішньою кровотечою і правостороннім пневмотораксом; сліпого колото-різаного поранення на обличчі в ділянці носа праворуч в середній частині з пошкодженням м`яких тканин носа, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на обличчі в ділянці правої щоки з пошкодженням м`яких тканин щоки, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на обличчі в правій навколо вушній ділянці на рівні на 1,5 см вперед від мочки правої вушної раковини з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на обличчі в проекції середньої частини лівої гілки нижньої щелепи з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на правій боковій поверхні шиї у верхній частині за правим кутом нижньої щелепи на рівну мочки правої вушної раковини з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на шиї в правій піднижньощелепній ділянці з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на лівій боковій поверхні шиї за лівим кутом нижньої щелепи на рівні і на 1,8 донизу від мочки лівої вушної раковини з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на передній поверхні шиї в нижній частині в ділянці яремної ямки ліворуч з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на передній поверхні шиї на 3 см вище правої ключиці з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, сліпого колото-різаного поранення на спині в міжлопаткової ділянці по центру в проекції сьомого грудного хребця з пошкодженням м`яких тканин спини, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечою, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Пошкодження на обличчі (шкіряні рубці) в процесі загоєння призвели до виникнення рубців на шкірі обличчя, які є невиправними у зв`язку з чим є непоправними знівеченнями обличчя та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Спричинивши перелічені тілесні ушкодження малолітній ОСОБА_8 , ОСОБА_10 виконав таким чином усі дії, які вважав за потрібними для спричинення смерті потерпілої, але не зміг реалізувати свій умисел до кінця по причинам, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що потерпіла завчасно отримала медичну допомогу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення не визнав, пояснив суду, що 15 вересня 2016 року він знаходився на дні народженні ОСОБА_12 , де також були присутні її друзі та знайомі, в вечірній час доби між ним та ОСОБА_11 виник конфлікт, на ґрунті чого він не зрозумів. ОСОБА_11 повідомив обвинуваченому, що він не бажає його бачити. Обвинувачений намагався покинути двір та сказав ОСОБА_11 , що він прийшов до ОСОБА_12 , а не до нього. Коли більшість гостей пішли додому, ОСОБА_11 застосував до нього фізичну силу, потягнув обвинуваченого за спортивну кофту, вдарив по голові, кинув на землю, потім підняв та намагався виштовхнути його за ворота. Далі, ОСОБА_11 накинувся на обвинуваченого повторно, наніс декілька ударів по голові, внаслідок чого обвинувачений впав та він почав бити ногами. ОСОБА_12 намагалися розборонити їх, після чого він встав та пішов додому. Прийшовши додому, він зателефонував в поліцію, щоб написати заяву за фактом його побиття. В поліції йому запропонували пройти медичне обстеження, однак він відмовився, та його співробітники поліції відвезли додому. Вранці співробітники поліції прийшли та повідомили, що їм необхідно оглянути його квартиру, однак обвинувачений відмовився і його забрали у поліцію.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину), в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, показаннями потерпілої, яка також визнана законним представником неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків, експерта, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні.
Потерпіла, яка також визнана законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні дала суду показання про те, що 16 вересня 2016 року, о 07 год. 00 хв., їй на міський телефон зателефонувала мати ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_11 вбили. З розмови з неповнолітнім ОСОБА_7 потерпілій стало відомо, що останній прокинувся від того, що на нього дихав обвинувачений ОСОБА_10 , якого ОСОБА_7 впізнав, почав боротися з обвинуваченим, а потім втік до кімнати батьків, батько ОСОБА_11 вже був мертвий. Від малолітньої ОСОБА_8 потерпілій стало відомо, що обвинуваченого малолітня ОСОБА_8 впізнала та він кричав дівчині «Бойтесь, я буду вас резать».
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав суду показання про те, що 15 вересня 2016 року, біля 22 год. 00 хв. він повернувся додому, де гості святкували день народження матері. Між ним та обвинуваченим виникла сварка, в ході якої обвинувачений вдарив його головою в ніс, після чого ОСОБА_7 пішов спати. Прокинувшись, приблизно біля 01 години ночі від дихання обвинуваченого, потерпілий намагався повернутися, коли обвинувачений наніс йому удар в шию, після чого потерпілий відштовхнув його та побіг в кімнату батьків. Батько лежав в ліжку, а мати схилившись над ним, намагалася його розбудити, сестра лежала на своєму ліжку. Зрозумівши, що батько мертвий, мати втратила свідомість. Потерпілий намагався заспокоїти обвинуваченого, після чого обвинувачений наніс йому удари ножем в спину, потерпілий хотів забрати ніж, однак обвинувачений висмикнув ніж. Останній удар обвинувачений наніс в пахву, від чого в нього оніміла рука та потемніло в очах. Поборовши опір обвинуваченого, потерпілий втік до маминої подруги, якій він розповів що сталося та вона викликала швидку.
Малолітня потерпіла ОСОБА_8 колегією суддів не була допитана, оскільки відповідно до листа Комунальної установи «Ізмаїльська міська центральна лікарня» № 07/01-06/1288 від 23.06.2017 року процесуальні дії щодо ОСОБА_8 не бажані, у зв`язку з тим, що такі дії можуть призвести до психологічної травми дитини. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням думки учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності малолітньої ОСОБА_8 та відсутності необхідності її допиту, колегія суддів вважала недоцільним допит малолітньої потерпілої задля недопущення психологічної травми дитини.
Допитаний в ході судового слідства свідок ОСОБА_14 , який є сусідом сім`ї ОСОБА_13 пояснив суду, що приблизно о 22 год. 45 хв. він приїхав до будинку, в якому проживали сім`я ОСОБА_13 , забрав батька та відвіз його додому. Приблизно о 02 год. 00 хв. приїхав, на місці події були співробітники поліції, яким він допоміг винести два трупи. Обвинувачений був одягнений у чорну спортивну кофту та сині бриджі.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засідання дала суду показання, що 15 вересня 2016 року вона була на дні народженні подруги ОСОБА_12 , де також був присутній ОСОБА_10 . Приблизно о 22 год. 00 хв. вона разом з іншою подругою ОСОБА_12 пішли додому. Близько 01 год. 50 хв. в двері постукав син ОСОБА_12 - ОСОБА_7 , який був лише в нижній білизні та весь у крові, тримався рукою за щоку. На його обличчі біля куточку губи був великий поріз. З розмови з ОСОБА_7 свідок дізналася, що вдома обвинувачений зайшов до них додому та напав на нього з ножом, коли він покликав матір, вона прокинулась та намагалась розбудити батька, однак він не проснувся, і тоді ОСОБА_10 наніс удари матері, а ОСОБА_7 вибіг з будинку. Свідок викликала швидку допомогу та поліцію.
В судовому засідання свідок ОСОБА_16 пояснила, що о 02 год. 00 хв. їй зателефонувала свідок ОСОБА_15 і сказала, що до неї прийшов ОСОБА_13 та повідомив, що обвинувачений всіх ріже. Обвинувачений був одягнений в чорну спортивну кофту з білими полосами та бриджі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він є сусідом сім`ї ОСОБА_13 . В день подій він святкував день народження ОСОБА_12 , де також перебував його син ОСОБА_14 , який відвіз його додому, а вранці о 06 год. 30 хв. повідомив, що сусідів більше не має. Також, свідок зазначив, що того дня бачив сварку між ОСОБА_11 та обвинуваченим. ОСОБА_10 був одягнений в джинсові бриджі та майку з полосами.
Свідок ОСОБА_18 в ході судового слідства дав суду показання про те, що того дня він був на дні народженні ОСОБА_12 , біля 22 год. 40 хв. пішов додому. Близько 03 год. 00 хв. йому зателефонували з чергової частини, викликали на роботу та направили в лікарню допомагати дітям. Бачив сварку між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
В судовому засіданні свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які доводяться батьками обвинуваченого ОСОБА_10 , в порядку вимог ст. 63 Конституції України відмовилися давати покази відносно своїх рідних і близьких, а саме відносно свого сина - обвинуваченого ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні дав суду показання про те, що він працює охоронцем гаражного товариства «Десант», в день подій був на чергуванні. ОСОБА_10 двічі приходив до нього, вперше після 21 год. 00 хв., вдруге приблизно після 23 год. 00 хв., попросив сигарету та пішов.
Допитаний в ході судового слідства свідок ОСОБА_22 дала суду свідчення про те, що о 02 год. 00 хв. їй зателефонувала свідок ОСОБА_15 , від якої вона дізналася, що ОСОБА_7 розповів їй, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 померли, діти ОСОБА_23 та ОСОБА_8 в тяжкому стані.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що у вересні 2016 року йому стало відомо, що сталося вбивство чоловіка та дружини, діти постраждали, встановлено хто вчинив вбивство. Він побачив як з під`їзду будинку виходили начальник розшуку, ОСОБА_10 та його батько з братом, та відвезли обвинуваченого у відділ поліції, де почали з`ясовувати обставини злочину. Обвинувачений розповів, що в нього був конфлікт з ОСОБА_11 , який наніс тілесні ушкодження обвинуваченому, він поїхав в поліцію та написав заяву, після чого його відвезли додому, де він посидів на лавці приблизно 10 хвилин та пішов до будинку Рознетовських, ворота були закриті, він перепригнув через паркан, побачив, що відчинене вікно та заліз через вікно до кухні, взяв ніж та пройшов до кімнати Рознетовських, де наніс тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Після чого, зайшов до кімнати ОСОБА_7 та почав наносити тілесні ушкодження, ОСОБА_7 вибіг до кімнати батьків, обвинувачений повернувся до кімнати Рознетовських, де наносив тілесні ушкодження ОСОБА_25 , ОСОБА_7 вибіг. Коли ОСОБА_10 побачив, що ОСОБА_7 не має він пішов додому, викинув речі та в смітник викинув телефон.

Допитаний свідок ОСОБА_26 дав суду показання про те, що у вересні 2016 року, йому стало відомо, що сталося вбивство, у вчиненні якого підозрюється обвинувачений. Після чого, він разом з іншими співробітниками поліції поїхали до будинку батьків обвинуваченого, там був і обвинувачений, якого вони забрали у відділ поліції, де він детально розповів, що вчинив вбивство сім`ї ОСОБА_13 та обставини вчинення злочину.
Судово-медичний експерт ОСОБА_27 повністю підтвердив вказані висновки експертизи та дав показання про те, що він проводив експертизу ОСОБА_10 та встановлював при яких обставинах він отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_10 пояснив, що на дні народженні ОСОБА_12 в нього виник конфлікт з ОСОБА_11 . Повернувшись з поліції, обвинувачений на кухні знайшов ніж та почав наносити удари ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_7 . Коли, він зайшов в кімнату ОСОБА_11 наносив удари його дружині, а потім і його доньці. Під час повторного допиту експерта в судовому засіданні він пояснив, що експертизу проводив в присутності обвинуваченого та співробітників поліції. Пояснення обвинуваченого отримував для встановлення обставин отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень, які він надав без жодного примусу та повністю записані зі слів ОСОБА_10 .
З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених в судовому засіданні свідками та експертом, в зв`язку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи колегією суддів встановлено не було. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Крім показань потерпілих, свідків та експерта, вина обвинуваченого ОСОБА_10 також доведена зібраними по справі органами досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:
1.Витягом з кримінального провадження № 0000531 від 16.09.2016 року, згідно якого 16.09.2016 року при огляді домоволодіння АДРЕСА_3 було виявлено два трупи ОСОБА_11 , 1977 року народження та ОСОБА_12 , 1979 року народження з ознаками насильницької смерті; 16.09.2017 року до Болградської ЦРЛ з численним ножовими пораненнями госпіталізовано ОСОБА_7 , 2000 року народження та ОСОБА_8 , 2009 року народження.
2.Рапортом заступника начальника Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_28 від 16.09.2016 року, згідно якого в ході розслідування кримінального провадження № 0000531 від 16.09.2016 року було виявлено додатковий епізод у вигляді замаху на вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
3.Протоколом огляду додатковий від 16.09.2016 року, відповідно якого під час огляду домоволодіння сім`ї Рознетовських АДРЕСА_3 у верхній частині шиферного паркану на відстані 7 метрів від хвіртки зліва та відстані 9 метрів зліва від хвіртки на шиферному паркані на верхньому ребрі виявлені пляма бурого кольору, ззовні схожа на кров, у ванній кімнаті на керамічній плитці полу та навколо раковини також маються плями бурого кольору, ззовні схожі на кров. Також, в ході огляду квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_10 , перед входом в під`їзд будинку маються плями бурого кольору, зовні схожі на кров, які ведуть вверх по сходах до квартири ОСОБА_10 . На ручці вхідної двері з внутрішньої частини на полу у вітальні перед входом в ванну кімнату на поверхні плитки виявлені плями бурого кольору, зовні схожі на кров. Такі ж плями виявлені на ручці раковини.
4.Поясненнями ОСОБА_10 , якому під особистий підпис було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, згідно яких у ОСОБА_10 виникла думку помсти за нанесені тілесні ушкодження, шляхом вбивства ОСОБА_11 ножом, який він взяв на кухні та, зайшовши до кімнати, де спали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тримаючи ніж в правій руці наніс ОСОБА_11 удар ножом в область шиї, від якого він прокинувся, однак обвинувачений продовжував наносити удари в шию та по рукам, внаслідок трьох або чотирьох ударів ножом ОСОБА_11 впав на ліжко. Після чого, увійшов до кімнати ОСОБА_7 , тримаючи ніж в правій руці, наніс удар ножом по різним частинам тіла, внаслідок чого ОСОБА_7 з криком вибіг в кімнату батьків, а потім у двір. Після чого, ОСОБА_10 побіг за ОСОБА_7 , однак побачив ОСОБА_12 , та, тримаючи ніж у правій руці наніс їй два-три удари ножом, від яких вона впала. В цей час, він побачив, що прокинулася ОСОБА_8 , якій він, тримаючи ніж в правій руці наніс три або чотири удари в область голови та тіла, після чого остання втекла у двір. Повернувшись, в будинок обвинувачений ОСОБА_10 , переконався, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 мертві, помив свою праву руку. Після чого, він переліз через паркан, та обійшовши житлові будинки з правої сторони, оглянув себе та побачив, що одяг в якому він був одягнений в крові, взяв інший одяг та у військовій частині вдягся. Вийшовши на вулицю, обвинувачений пішов до будинку батьків, де через 20 хвилин в двері батьків постукали співробітники поліції та його було доставлено до відділу поліції.
5.Протоколом огляду від 16.09.2016 року, згідно якого 16 вересня 2016 року з 15 год. 00 хв. до 16 год. 40 хв. проводився огляд місцевості на підставі свідчень ОСОБА_29 та пояснень ОСОБА_10 , під час якого виявлені пара взуття темно синього кольору на підошві яких виявлені нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров; шкарпетка білого кольору, рясно вимазана речовиною бурого кольору, схожою на кров; на гілці дерева виявлені штани світло-синього кольору, рясно вимазані речовиною білого кольору, схожою на кров; на іншій гілці виявлена чоловіча спортивна кофта чорного кольору з написом «Адідас», в багатьох місцях вимазана речовиною бурого кольору, схожою на кров; пара резинових капців синьо-червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, схожою на кров; ніж, який складається із залізного леза і дерев`яної рукоятки з нашаруванням речовини бурого кольору, схожою на кров; в сміттєвому бачку виявлений мобільний телефон марки «Нокіа» яркого світло-жовто-зеленого кольору.;
6.Висновком експерта № 117 від 12.10.2016 року, згідно якого смерть ОСОБА_11 настала в результаті гострої крововтрати в зв`язку з колото-різаними сліпими пораненнями шиї (шкіряної рани № 5, 6, 7) на передній поверхні шиї праворуч і ліворуч з пошкодженням правої підключичної артерії, лівої внутрішньої яремної вени, трахеї, з проникненням в праву плевральну порожнину з пошкодженням, правої легені, м`яких тканин шиї праворуч і ліворуч, колото-різаними сліпими проникаючими пораненнями живота і спини (шкіряні рани № 9, 10, 11, 12) з пошкодженням діафрагми, печінки, низхідної ободової кишки, лівої нирки, м`яких тканин спини і живота, що супроводжувалося зовнішньою і внутрішньою крововтратою (в правій плевральній порожнині 1450 мл крові), (в черевній порожнині 100 мл крові), крововиливом в навколишні м`які тканини по ходу каналів, недокрів`ям внутрішніх органів. Яких-небудь судово-медичних даних, що дозволяють встановити послідовність завданих тілесних ушкоджень не виявлено.
7.Висновком експерта № 116 від 08.10.2016 року, згідно якого смерть ОСОБА_12 настала в результаті гострої крововтрати в зв`язку з колото-різаним сліпим пораненням шиї (шкіряна рана № 3) на передній поверхні шиї праворуч з пошкодженням правої загальної сонної артерії, що супроводжувалось великою зовнішньою крововтратою, крововиливом в навколишні м`які тканини по ходу ранового каналу, недокрів`ям внутрішніх органів. Яких-небудь судово-медичних даних, що дозволяють встановити послідовність завданих тілесних ушкоджень не виявлено.
8.Висновком експерта № 81 від 09.12.2016 року, згідно якого у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: різана рана (№ 1) на долонній поверхні основної фаланги другого пальця правої кисті з розповсюдженням на зовнішню поверхню; різана рана № 2 на долонній поверхні основної фаланги третього пальця правої кисті; різана рана № 3 на долонній поверхні основної фаланги четвертого пальця правої кисті; різана рана № 4 на долонній поверхні основної фаланги четвертого пальця правої кисті з розповсюдженням на зовнішню поверхню; різана рана № 5 на долонній поверхні нігтьової фаланги четвертого пальця правої кісті з розповсюдженням на зовнішню поверхню; різана рана № 6 на внутрішній поверхні нігтьової фаланги першого пальця лівої кісті; поверхнева різана рана № 7 на долонній поверхні проксимального міжфалангового суглобу п`ятого пальця лівої кисті; поверхнева забійна рана на обличчі ділянці правої брови по центру; синець на обличчі в ділянці верхнього віка правого ока, синець на лівій боковій поверхні шиї в середній частині, синець в правій дельтовидній ділянці по центру, синець на передній поверхні правого плеча в середній третині, садно на задній поверхні правого плеча в нижній третині на межі з правою ліктьовою ділянкою, п`ять саден на задній поверхні правого ліктя, садно на спині в ділянці лівого попереку, подряпина на спині ліворуч на рівні восьмого ребра по задній пахвинній лінії, одинадцять саден на задній поверхні лівого ліктя, садно на передній поверхні лівого коліна, садно на передній поверхні правого коліна. Враховуючи наявність свіжих різаних ран, колір синців (синього кольору), стан кірки забійної рани і саден (кірка коричневого кольору, яка знаходиться нижче і на рівні навколишньої шкіри без ознак відшаровування по периферії ) за терміном давності данні тілесні ушкодження могли утворитися в ніч 15.09.2016 року на 16.09.2017 року.
9.Висновком експерта № 2 від 23.01.2017 року, згідно яких у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: різане поранення 5-го пальця на долонній поверхні проксимального між фалангового суглобу (шкіряний рубець № 12) з пошкодженням сухожилку глибокого згинача 5-го пальця правої кисті, м`яких тканин пальця, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею. Дане тілесне ушкодження спричинило тривалий розлад здоров`я терміном понад три тижні (більш як 21 день) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 рік), відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості; різане поранення на обличчі в ділянці верхньої губи у лівого кута з розповсюдженням на лівий кут рота, нижню губу ліворуч і підборіддя зліва (шкіряний рубець № 1) з пошкодженням м`яких тканин обличчя, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; різане поранення на передній поверхні шиї в нижній частині (шкіряний рубець № 2) з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення в верхній третині лівого плеча по переднє-внутрішній поверхні на межі з лівою пахвовою ділянкою (шкіряний рубець № 3) з пошкодженням м`яких тканин плеча, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення в середній третині лівого передпліччя на межі з нижньою третиною по променевому краю (шкіряний рубець № 4) з пошкодженням м`яких тканин передпліччя, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення в нижній третині лівого передпліччя по задній поверхні (шкіряний рубець № 5) з пошкодженням м`яких тканин передпліччя, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення в середній третині правого передпліччя по задній поверхні (шкіряний рубець № 6) з пошкодженням м`яких тканин передпліччя, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення в правій дельтовидній ділянці по центру (шкіряний рубець № 7) з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення в правій дельтовидній ділянці в проекції акроміального кінця правої ключиці (шкіряний рубець № 8) з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на спині в верхній частині міжлопаткової ділянки ліворуч (шкіряний рубець № 9) з пошкодженням м`яких тканин спини, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на спині міжлопаткової ділянки ліворуч (шкіряний рубець № 10) з пошкодженням м`яких тканин спини, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; різане поранення на долонній поверхні основної фаланги 4-го пальця правої кисті (шкіряний рубець № 11) з пошкодженням м`яких тканин пальця, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею. Дані тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день) і за цією ознакою, відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 рік), відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Колото-різані поранення виникли від дії колюче-ріжучого предмету, могли утворитися від ударів клинком ножа (ножів), різані поранення виникли від ріжучого предмету, вони могли утворитися від дії леза клинка ножа (ножів). І поранення утворилися в результаті не менш 11-ти ударів. Ушкодження вказані в п. 1 могли утворитися 16.09.2016 року незадовго госпіталізації ОСОБА_7 в Болградську ЦРЛ 16.09.2016 року в 02.20. Яких-небудь судово-медичних даних, що дозволяють встановити послідовні завданих тілесних ушкоджень, не виявлено. Пошкодження на обличчі (шкіряний-рубець № 1) в процесі загоєння привело виникнення рубця на шкірі обличчя, який є невиправним.
10.Висновком експерта № 3 від 20.01.2017 року, згідно якого уОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: одне колото-різане сліпе поранення грудної клітки праворуч по задній поверхні (шкіряний рубець № 11) з проникненням в праву плевральну порожнину, що супроводжувалось зовнішньою кровотечею і правостороннім пневмотораксом. Дане тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, відповідно до п. 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 рік), відноситься до тяжких тілесних ушкоджень; Сліпе колото-різане поранення на обличчі в ділянці носа праворуч в середній частині (шкіряний рубець № 1) з пошкодженням м`яких тканин носа, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на обличчі в ділянці правої щоки (шкіряний рубець № 2) з пошкодженням м`яких тканин щоки, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на обличчі в правій навколовушній ділянці на рівні і на 0,5 см вперед від мочки правої вушної раковини (шкіряний рубець № 3) з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на обличчі в проекції середньої частини лівої гілки нижньої щелепи (шкіряний рубець № 4) з пошкодженням м`яких тканин, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на правій боковій поверхні шиї в верхній частині за правим кутом нижньої щелепи на рівні мочки правої вушної раковини (шкіряний рубець № 5) з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на шиї в правій піднижньощелепній ділянці (шкіряний рубець № 6) з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на лівій боковій поверхні шиї за лівим кутом нижньої щелепи на рівні і на 1,8см донизу від мочки лівої вушної раковини (шкіряний рубець № 7) з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на передній поверхні шиї в нижній частині в ділянці яремної ямки ліворуч(шкіряний рубець № 8) з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч на 3 см вище правої ключиці (шкіряний рубець № 9) з пошкодженням м`яких тканин шиї, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею; сліпе колото-різане поранення на спині в міжлопатковій ділянці по центру в проекції 7-го грудного хребця(шкіряний рубець № 10) з пошкодженням м`яких тканин спини, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею. Дані тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день) і за цією ознакою, відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 рік), відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження вказані в п. 1 виникли від дії колюче-ріжучого предмету, вони могли утворитися від ударів клинком ножа (ножів). Дані поранення утворилися в результаті 11-ти ударів. Ушкодження вказані в п.1 могли утворитися 16.09.2016 року незадовго до госпіталізації ОСОБА_8 в Болградську ЦРЛ 16.09.2016 року в 02.45. Пошкодження на обличчі (шкіряні рубці № № 1, 2, 3, 4) в процесі загоєння привели до виникнення рубців на шкірі обличчя, які є невиправними. Яких-небудь судово-медичних даних, що дозволяють встановити послідовність завданих тілесних ушкоджень не виявлено.
11.Висновком експерта № 932 від 04.11.2016 року, згідно якого цілісність пакування та відтисків печатки на пакетах-поліетиленових експертної служби МВС України № 1760204, № 1760211, № 1760209, № 2994914, у якому знаходився інший пакет № 2415977, № 1760205, № 1760207 не порушено. На куртці (об`єкти № 1-8), штанах джинсових з ременем (об`єкти № 10, 11, 13-15, 17-21), шкарпетці (об`єкт № 22), вилучених з місця події, виявлена кров людини, при визначенні групової приналежності встановлено, що не виключає походження крові у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В об`єктах № 9 (на куртці) № 12, 16 (на штанах), № 23-26 (на мокасинах), вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини, враховуючи групові характеристики підекспертних суміш крові підозрюваного ОСОБА_10 та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . На парі ляпанців, вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини, при визначенні групової приналежності встановлено групу крові за системою АВО, що не виключає походження крові на ляпанцях від підозрюваного ОСОБА_10 .

12.Висновком експерта № 940 від 04.11.2016 року, згідно якого цілісність пакування пакету-поліетиленового мішка експертної служби МВС України № 1760206, в якому знаходився другий пакет № 3138498, № 2994915, в якому знаходився другий пакет № 2415979 не порушена. На кухонному ножі та виделці, вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини, враховуючи групову приналежність не виключається суміш крові потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_10 .

13.Висновком експерта № 944 від 07.11.2016 року, згідно якого цілісність пакування пакетів паперових конвертів на яких зазначено: «змив речовини бурого кольору з підлоги у ванній кімнаті, змив з поперечної перекладини над калиткою, змив речовини бурого кольору з раковини у ванній кімнаті, змив з вхідної калитки речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору з ребра шиферу забору № 1, змив речовини бурого кольору з ребра шиферу забору № 2, змив речовини бурого кольору з поверхні шиферу забору № 1, змив № 4, 5 речовини бурого кольору з підлоги прольоту сходів третього поверху, змив біля входу в під`їзд, змив № 2 р-н бурого кольору з підлоги прольоту сходів, змив № 3 речовини бурого кольору з підлоги прольоту сходів, змив № 9 з ручки крану умивальника ванної кімнати квартири АДРЕСА_5 , змив № 7 з ручки з внутрішньої сторони дверей квартири АДРЕСА_5 , змив АДРЕСА_6 з ручки вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 , змив № 8 з підлоги коридору квартири АДРЕСА_5 , зразок марлевого тампону» - не порушено. На змивах з поперечної перекладини над калиткою (об`єкт № 2) з вихідної калитки (об`єкт № 4) з ребра шиферу забору № 1 (об`єкт № 5), з поверхні шиферу забору № 1 (об`єкт № 7), з підлоги прольоту сходів третього поверху буд. АДРЕСА_7 (об`єкт № 9), вилучених з місця події виявлена кров людини, при визначенні групової приналежності за системою АВО виявлені антигени, що не виключають походження крові від потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . На змивах з підлоги у ванній кімнаті (об`єкт № 1), з ручки внутрішньої сторони квартири АДРЕСА_8 (об`єкт № 14), з підлоги кв. № 54 буд. АДРЕСА_7 (об`єкт № 16) вилучених з місця події не виключає походження крові від підозрюваного ОСОБА_10 . На змивах з раковини у ванній кімнаті (об`єкт № 3), з ребра шиферу № 2 (об`єкт № 6), з підлоги прольоту сходів третього поверху буд. АДРЕСА_7 (об`єкт № 8), біля входу в під`їзд (об`єкт № 10), з підлоги прольоту сходів буд. АДРЕСА_7 (об`єкт № 11), з підлоги прольоту сходів буд. АДРЕСА_7 (об`єкт № 12), змив № 9 з ручки крану умивальника ванної кімнати кв. АДРЕСА_8 (об`єкт № 13), змив № 6 з ручки вхідних дверей кв. АДРЕСА_8 (об`єкт № 15), суміш крові потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та крові підозрюваного ОСОБА_10 .

14.Висновком судово-психіатричних експертів № 170 від 22.12.2016 року, згідно якого, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час вчинення правопорушення, в якому він підозрюється, на будь-який хронічний психічний розлад (хворобу) психотичного рівня не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився, ознак уродженої або придбаної розумової відсталості, недоумства не виявляв. Виявляв не психотичного рівня психічні порушення у вигляді «Змішаного розладу особистості», тобто діагнозу «поліморфна психопатія». При цьому, згідно наданих свідчень, особистісні риси ОСОБА_10 , на час вчинення ним правопорушення у якому він підозрюється, не досягали хворобливого рівня, ступеня декомпенсації, дії його не були обумовлені будь-якими розладами психотичного рівня (маячення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, патологічного рівня афективними розладами, патологією у сфері нахилів, тому він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Дії ОСОБА_10 не були обумовлені будь-якими розладами психотичного рівня (маячення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, тому він також був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

15.Протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини № 137 від 16.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_10 перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Таким чином, сукупність наведених та досліджених в судовому засіданні доказів, повністю підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, і, аналізуючи в сукупності докази, зібрані в ході досудового розслідування та судового розгляду, колегія суддів визнає їх належними, допустимими та достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України та положень п. п. 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дії (бездіяльності), безпосередньо спрямовані на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Вирішуючи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий (спрямованість умислу винуватого), необхідно зважати на сукупність всіх обставин вчиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, характер поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілим, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.
Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками (у матеріальних складах злочину). Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.
Про наявність прямого умислу можуть свідчити, зокрема, конкретні діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого і не привели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.
Колегією суддів з достовірністю встановлено, що між ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_10 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, відбулася суперечка, сварка, під час якої ОСОБА_11 завдав йому цілий ряд різних ударів по різним частинам тіла. Після чого, розмірковуючи, про те, що ОСОБА_11 не понесе відповідальності за завдану йому біль, побої. І в цей час на нього нахлинуло обурення, образа, агресія, і він направився до будинку Рознетовських, де перескочив через паркан, потрапив у двір, оскільки хвіртка була зачинена потім через вікно проник до будинку, (що також було встановлено зі слів обвинуваченого слідчим суддею в ухвалі Болградського районного суду Одеської області від 17.09.2016 року), де на кухні знайшов ніж та наніс ножові поранення у життєво важливі органи усій сім`ї ОСОБА_13 , внаслідок яких ОСОБА_11 та ОСОБА_12 померли, а неповнолітній ОСОБА_7 та малолітня ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, однак не померли, у зв`язку з тим, що вчасно отримали медичну допомогу.
Характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим, локалізація та кількість ножових поранень, механізм їх спричинення, усе це в сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_10 мав прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , неповнолітнього ОСОБА_7 та малолітньої ОСОБА_8 . Діяння, до якого вдався обвинувачений, не дають підстав вважати, що він мав намір спричинити потерпілим будь-які тілесні ушкодження, вони (діяння) були завідомо для нього такими, що потягнуть смерть також неповнолітнього ОСОБА_7 та малолітньої ОСОБА_8 , і не привели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.
За таких обставин колегія суддів розцінює діяння ОСОБА_10 як закінчений замах на вбивство двох осіб, а тому вважає, що за своїми ознаками ці діяння утворюють склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК,
Оцінюючі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам; за ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, як замах на вбивство двох осіб, малолітньої дитини, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, малолітньої дитини, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Разом з тим, колегія суддів, давши належну оцінку наслідкам до яких призвели протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_10 , в результаті яких настала смерть двох осіб та невиправні тяжкі тілесні ушкодження неповнолітнього та малолітньої, звертає увагу на наступне.
У ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається право людини на життя, яке, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Андронікоу та Константіноу проти Кіпру», «... є одним з найбільш фундаментальних положень Конвенції і охороняє одну з основних цінностей демократичного суспільства» У цій статті проголошено, що «право кожного на життя охороняється законом».
В Україні право на життя гарантується Конституцією України, стаття 27 якої проголошує: «Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати права людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань».
У справі «Гонгадзе проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив: «Що перше речення п. 1 ст. 2 Конвенції зобов`язує державу не тільки утримуватись від умисного або незаконного позбавлення життя, але також вживати відповідних заходів для захисту життя тих, хто знаходиться під її юрисдикцією. Це включає основне завдання держави щодо забезпечення права на життя шляхом прийняття ефективних норм кримінальних законів для попередження злочинів проти особи, що забезпечуються правоохоронним механізмом для попередження, усунення та покарання порушень таких норм. За відповідних обставин це також поширюється на позитивний обов`язок органів державної влади вживати заходів попередження для захисту особи або осіб, чиє життя знаходиться під загрозою здійснення кримінальних дій іншими особами».
Належна кримінальна-правова охорона життя людини - є важливим завданням держави, успішне виконання якого значною мірою залежить від правильного застосування кримінального закону. Особи, які вчинили злочин проти життя та здоров`я особи повинні нести справедливе покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує правову позицію постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику у справах проти життя та здоров`я особи», викладену у п. п. 1, 2, згідно якої у справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди; при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) і тяжкість наслідків.
Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), які відносяться до категорії тяжких злочинів; в повнолітньому віці; на обліку в наркологічному кабінеті, а також на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті не перебуває; судимий, але в силу ст. 89 КК України судимість погашена.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 колегією суддів не встановлено.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, колегія суддів відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Також, колегія суддів враховує позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягала на суровому покаранні, а також те, що обвинувачений не визнав вину та не розкаявся у вчиненому.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до особливо тяжких злочинів; тяжкі та не виправні наслідки у вигляді смерті двох осіб та нанесення тілесних ушкоджень неповнолітній дитині та малолітній дитині; відсутність пом`якшуючих обставин; наявність такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; особу обвинуваченого, який у стані алкогольного сп`яніння вчинив умисні особливо тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, від яких загинули дві людини та отримали непоправні тілесні ушкодження двоє дітей; обвинувачений не виявив каяття з приводу вчиненого, що свідчать про вперте небажання ОСОБА_10 стати на шлях виправлення та про високий рівень небезпеки його особистості для суспільства, вину не визнав, а також думку потерпілої, яка просила призначити покарання у вигляд довічного позбавлення волі, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, колегія суддів прийшла до висновку, що призначення йому мінімального покарання не може сприяти попередженню вчинення ним нових злочинів і є несправедливим внаслідок його м`якості, а тому колегія суддів, вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у зв`язку з чим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання, пов`язане з позбавленням волі, визначивши остаточне покарання з урахуванням положень ст. 70 КК України.
У відповідності до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за їх сукупністю визначається шляхом поглинення зазначеним видом покарання будь-яких менш суворих.
З врахуванням наведеного та положень ст. 70 КК України, колегія суддів вважає, що за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_10 слід визначити у вигляді довічного позбавлення волі. Підстав для застосування до обвинуваченого ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Колегія суддів бере до уваги положення ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчинених нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також положення ст. 65 КК України відносно засад призначення покарання, згідно яких особі, яка вчинила злочин, має бути при значене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Саме покарання у виді довічного позбавлення волі відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів
Крім того, колегією суддів встановлено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, що набрав чинності 24 грудня 2015 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, що набрав чинності 21 червня 2017 р., частину 5 статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Таким чином, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, скасовано попередню редакцію частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, що набрав чинності 24 грудня 2015 року.
Порівняльний аналіз ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року (далі - Закону України від 26 листопада 2015 року), що набрав чинності 24 грудня 2015 року, та в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року (далі Закон України від 18 травня 2017 року), що набрав чинності 21 червня 2017 р., дає колегії суддів підстави для висновку, що Закону України від 18 травня 2017 року погіршує становище обвинуваченого, оскільки ним скасовано запроваджене попереднім Законом України від 26 листопада 2015 року правило зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та введено правила зарахування судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій ст. 72 КК України.
Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
В силу ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів справи до обвинуваченого ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Болгардського районного суду Одеської області від 17 вересня 2016 року, згідно якої ОСОБА_10 затриманий 16 вересня 2016 року о 04 год. 00 хв.
Оскільки після вчинення обвинуваченим 16 вересня 2016 року діянь, які містять склад злочинів, закон про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 72 КК України) змінювався, то з урахуванням положень ст. 5 КК України зворотну дію в часі має той закон, який поліпшує становище обвинуваченого, а саме Закон України від 26 листопада 2015 року, що набрав чинності 24 грудня 2015 року (втратив чинність 21 червня 2017 року), яким було запроваджене правило зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_10 має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили.
Колегія суддів зазначає, що положення частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» слід тлумачити таким чином, що в ній фактично використане родове поняття позбавлення волі, яке складає зміст відразу двох видів покарань: позбавлення волі на певний строк і довічного позбавлення волі. Відповідно, норма про зараховування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих, які засуджені до довічного позбавлення волі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.10.2017 року про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 листопада 2016 року.
Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника про те, що пояснення обвинуваченого, які були отриманні майором Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 є неналежними доказами, так як є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу огляду від 16.09.2016 року, огляд проводився на підставі пояснень ОСОБА_10 , а також свідчень ОСОБА_29 . Також, колегія суддів звертає увагу на факт встановлений в ухвалі слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 17.09.2016 року, яка не оскаржувалася до апеляційної інстанції, у якій зазначено: «підозрюваний ОСОБА_10 не заперечував того факту, що він був затриманий 16.09.2016 року біля 04 год. 00 хв., оскільки точний час йому відомо не було, протокол був складений відповідно до вимог КПК України», також в ухвалі зазначено, що текст підозри було вручено підозрюваному в присутності захисника, про що свідчить підписи прокурора та підпис захисника про отримання підозри, а також на оригіналі зазначена дата погодження підозри та підозрюваний визнавав цю підозру обґрунтованою.
Таким чином, з урахуванням положень ст. ст. 276-278 КПК України, колегія суддів вважає, що пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 , які були відібрані майором Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 отримані від обвинуваченого ОСОБА_10 до набуття ним статусу підозрюваного, оскільки затримання ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні зазначених правопорушень відбулося згідно протоколу затримання, обвинувачений був затриманий 16 вересня 2016 року о 04 год. 00 хв., у зв`язку з чим присутність захисника при відібранні зазначених пояснень не була обов`язковою.
Колегія суддів не приймає до уваги в якості доказу протокол огляду від 16 вересня 2016 року, оскільки в оригіналі документу зазначений час проведення з 04 год. 28 хв. до 06 год. 58 хв. та наявні виправлення в зазначені часу, без відповідної помітки про виправлення, а у судовому засіданні захисником надано належним чином посвідчену копію зазначеного протоколу, в якому вказані виправлення взагалі відсутні, тому з урахуванням того, що не зрозуміло ким та на підставі чого внесенні зазначенні виправлення, колегія суддів прийшла до висновку, що протокол огляду від 16.09.2016 року є недопустимим доказом.
Суд звертає увагу та визнає, що дослідження колегією суддів письмового протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 від 19 жовтня 2016 року, поданий стороною обвинувачення в судовому засіданні, вимогами чинного КПК України не передбачений, а тому у відповідності до ст. 89 КПК України визнає його недопустимим.
Що стосується тверджень захисника щодо не дослідження диску відеофіксації огляду місця події від 16.09.2016 року, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 359 КПК України, на суд не покладено обов`язку за власною ініціативою відтворювати відеозапис, а сторонами судового провадження клопотання про необхідність дослідження вказаного відеозапису в якості доказу не заявлялися.
Крім того, колегія суддів відхиляє посилання захисника на те, що додатки, а саме: фототаблиця до протоколів огляду належним чином не посвідчені, так як вбачається з вимог ч. 3 ст. 105 КПК, додатки до протоколів повинні буди належним чином виготовленні, а також засвідченні підписами осіб, які брали у виготовлені та/або вилучення таких додатків. З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновків, що фототаблиці до протоколів огляду виготовлялися лише у присутності осіб, які їх посвідчували.
Також, не заслуговують на увагу твердження захисника, що протоколи огляду від 16.09.2016 року, а також протокол огляду предметів від 23.09.2016 року були складені на російській мові, оскільки це не є порушенням норм чинного законодавства та відповідає вимогам ч. 1 ст. 15 Закону України «Про засади державної мовної політики», згідно якої мовою роботи та актів з питань досудового розслідування є державна мова. Поряд із державною мовою при проведенні досудового розслідування можуть використовуватися регіональні мови або мови меншин України, інші мови, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що слідчий при складанні протоколів огляду мав право використовувати російську мову при складанні вказаних протоколів огляду та не порушував вимог закону.
Посилання захисника з приводу порушення порядку оформлення тимчасово вилученого майна за протоколом додаткового огляду від 16.09.2016 року, колегія суддів вважає необґрунтованим.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володіння яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Аналізуючи вищенаведені норми закону, колегія суддів вважає, що змиви плям бурого кольору, зовні схожих на кров не є тимчасово вилученим майном та не підлягає арешту, оскільки жодним чином не позбавляє підозрюваного або осіб, у володіння яких перебували речі з яких були відібрані вищезазначені змиви, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи захисника на те, що до протоколу слідчого експерименту додані фототаблиці, які всупереч ст. 104, 105 КПК України, не містять описової частини, не зазначено на що вказують фотографії, хто на них зображений, яка стадія слідчої дії зафіксована, фототаблиці не пронумеровані, а тому вважає це є невірним тлумаченням захисником норм КПК України, а саме, відповідно до ч. 4 ст. 104 КПК України, вказані захисником відомості мають бути відображенні у протоколі, що має місце у протоколі слідчого експерименту від 28.12.2016 року щодо походження ключа, вилученого під час огляду місяця події. Тому, згідно ч. 3 ст. 105 КПК України, як вже зазначалося колегією суддів, фототаблиця має бути підписаною лише особами, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Також, доводи захисника щодо недопустимості висновків експертів на думку колегії суддів є безпідставними, надуманими та нічим не підтверджуються.Колегія суддів дала належну оцінку висновкам експертів № 117 від 12.10.2016 року, № 116 від 08.10.2016 року, № 81 від 09.12.2016 року, № 2 від 23.01.2017 року, № 3 від 20.01.2017 року, № 932 від 04.11.2016 року, № 940 від 04.11.2016 року, № 944 від 07.11.2016 року, № 170 від 22.12.2016 року, якими встановлені: причини настання смерті потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наявні тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , групова приналежність крові, виявленої на речових доказах, у зв`язку з чим у колегії суддів не викликають сумніви вищезазначені висновки експертів, проведені експертами з відповідною кваліфікацією, попередженими про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.
Крім того, колегія суддів вважає посилання сторони захисту на те, що акт дослідження № 4071/117 від 20.09.2016 року щодо дослідження крові та сечі трупа ОСОБА_11 та акт дослідження № 994/17 від 19.09.2016 року щодо дослідження крові ОСОБА_11 були складені лаборантом, який не є експертом, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки акти складені та підписані судовим експертом-імунологом ОСОБА_30 та судовим експертом-токсикологом ОСОБА_31 , а лаборант ОСОБА_32 лише був присутній.
Стороною захисту, в порушення ч. 2 ст. 92 КПК України, не надано суду доказів на підтвердження своїх доводів щодо передачі речових доказів до камери зберігання з порушення строків, а тому, з урахуванням того, що у колегії суддів відсутня можливість перевірити вказані посилання захисника, через відсутність документів, які підтверджують дату та час надходження висновку експерта разом з речовими доказами до слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області після закінчення проведення експертизи та відсутності відповідного клопотання зі сторони захисту, на думку колегії суддів вказані посилання захисника нічим не підтверджуються та є необґрунтованими.
Твердження сторони захисту в частині недопустимості в якості доказу протоколу огляду додатковому від 16.09.2016 року через відсутність номеру та дати кримінального провадження у якому проводилася слідча/процесуальна дія, колегія суддів відхиляє, так як відповідно до ст. 104 КПК України зазначені відомості не є обов`язковими для зазначення в протоколі, а також не містять в собі діянь, визначених в ч. 2 ст. 87 КПК України, як підстави для визнання доказів недопустимим.
Відповідно до вимог ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
При наданні доказів у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , порушень, передбачених ч. 2 ст. 87 КПК України, з боку сторони обвинувачення, колегією суддів не встановлено. Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, згідно встановленого порядку та обсягу дослідження доказів колегією суддів ретельно в повному обсязі досліджені всі докази, надані стороною обвинувачення та захисту.
Колегія суддів критично ставиться до посилань обвинуваченого про те, що під час досудового розслідування співробітники поліції до нього застосовали фізичний вплив, так як такі посилання обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а також повністю були спростовані показаннями свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , показаннями самого обвинуваченого, наданими під час досудового розслідування та в судовому засіданні, згідно яких він пояснив, що отримав тілесні ушкодження під час бійки з ОСОБА_11 , а також протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини № 137 від 16.09.2016 року, відповідно до якого 16 вересня 2016 року о 00 год. 00 хв. під час огляду ОСОБА_10 були встановлені такі тілесні ушкодження: садно під правим оком та на правому лікті, який підтверджує вищезазначені пояснення ОСОБА_10 .
Пояснення обвинуваченого, шо він не пам`ятає обставин, хоча під час надання пояснень в ході досудового розслідування та під час проведення судово-медичних експертиз детально розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), враховуючи висновок експерта № 170 від 22.12.2016 року, згідно якого експертами не було встановлено біологічного та психологічно обґрунтованих підстав для втрати пам`яті, є нічим іншим як намаганням применшити свою вину, приховати не вигідні для себе обставини та уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та замаху на особливо тяжкий злочин.
Колегія суддів вважає помилковими доводи захисника щодо не зазначення в протоколі від 16.09.2016 року, що вилучені речі були опечатані із завіреними підписами осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, не вказано номер полімерного пакету, в якій було опечатано майно, оскільки ст. 237 КПК України не передбачає зазначення вказаних відомостей до протоколу, а відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 104 КПК України, у протоколі має містити відомості про вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації. Як вбачається з протоколу від 16.09.2016 року в ньому вказані який змив та звідки він був вилучений, що як зазначено у висновках експертів було вказано на пакетах з речовими доказами.
Разом з тим, під час дослідження речових доказів, які містилися в експертних пакетах № 1760206, № 1760207, № 1760222, № 1760223, № 1760224, № 2994915, № 2994914, № 0001714, № 1760000, № 0001715, колегією суддів встановлено, що зазначені пакети оформлені з порушеннями, у зв`язку з чим колегія суддів позбавлена можливості прийняти їх до уваги в якості допустимих доказів.
Крім того, колегією суддів під час дослідження письмових доказів та пояснень свідків, було встановлено, що відповідно до протоколів огляду від 16.09.2016 року, були вилученні речові докази, які містилися у вищевказаних пакетах. Відповідно до висновків експертів, наявних в матеріалах справи та досліджених колегією суддів у судовому засіданні, усі речові докази надійшли до експертної установи без порушення цілісності пакетів. Як вбачається з протоколу огляду предметів від 25.09.2016 року та протоколу огляду предметів від 26.12.2016 року, ніж, ляпанці, джинсові штани з ременем, куртка чорна, вилка, шкарпетка, ключі, мобільний телефон, були оглянуті прокурором та слідчим, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вказані речові докази саме після проведення огляду зазначеними особами були запаковані з порушеннями.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 вересня 2016 року.

Враховуючи ризики, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що були підставою для застосування відносно ОСОБА_10 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 08.12.2017 року вважати продовженим.

При вирішенні позову прокурора в інтересах держави в особі КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16839,31 грн., витрачених на лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до тлумачень Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року) п. 2 ст. 121 Конституції України про пред`явлення прокурором позову в інтересах держави не рівнозначно пред`явленню позову в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форми власності. Інтереси держави можуть збігатися або не збігатися як повністю, так і частково з інтересами таких державних чи приватних підприємств, установ, організацій. При цьому, інтереси держави опосередковуються майновим, політичним, соціально-економічним змістом, пов`язаним з реалізацією загальнодержавних дій і програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, на захист державної, економічної, екологічної, інформаційної безпеки, на подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, на збереження генофонду Українського народу, на охорону землі як основного національного багатства, на захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, на охорону свободи політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України (статті 13-19 Конституції України), та інш.
Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, провадиться судом за позовом закладу охорони здоров`я. Тому прокурор повинен визначити і обґрунтувати в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересів держави.
В даному випадку, КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня», фінансується з міського бюджету, при цьому, є закладом комунальної форми власності та вправі самостійно звернутися з відповідним позовом до суду, а тому колегією суддів не вбачається порушень інтересів держави, а таким чином, належних підстав для звернення прокурора з відповідним позовом до суду.
Крім того, у цивільному позові прокурором не обґрунтовано підстав для здійснення представництва держави в суді, передбачених ч. 4 ст. 25 Закону України «Про прокуратуру», чим порушено вимоги ч. 3 ст. 128 КПК України.
На підставі викладеного позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16839,31 грн., витрачених на лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та малолітньої потерпілої ОСОБА_8 підлягає залишенню без розгляду, в силу п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.
Суд вирішує питання про речові докази у справі, згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: взуття (мокасини 2 шт.), джинсові брюки, одна шкарпетка, спортивна кофта, ключ, пара ляпанців, виделка, ніж підлягають знищенню; мобільний телефон марки «Нокіа» підлягає поверненню власнику.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

- за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді довічного позбавленням волі;

- за ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді довічного позбавленням волі.

Строк покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 вересня 2016 року, зарахувавши в силу положення ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_33 , заявлений в інтересах держави в особі Комунальної установи «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» - залишити без розгляду.
Речові докази по справі, а саме: взуття (мокасини 2 шт.), джинсові брюки, одна шкарпетка, спортивна кофта, ключ, пара ляпанців, виделка, ніж знищити; мобільний телефон марки «Нокіа» - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3