Справа № 308/454/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.03.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді:
ОСОБА_1 (головуючої),
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою до 27 квітня 2018 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірменину, громадянину Вірменії, уродженцю Вірменії, мешканцю АДРЕСА_1 , одруженому, із середньою освітою, працюючому в службі таксі, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він в період січня 2018 року з метою отримання грошової винагороди, організував незаконне переправлення через державний кордон України трьох громадян Вірменії, а саме: Закарян ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також малолітньої дитина Закарян ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за наступних обставин:
Так, у першій половині січня 2018 року ОСОБА_6 зустрів вищевказаних громадян Вірменії в м. Київ, усвідомлюючи, що останні мають намір з порушенням установленого законом порядку перетнути державний кордон України в напрямку республіки Словаччини з метою подальшого постійного проживання на території однієї з країн Євросоюзу.
Після їх зустрічі, ОСОБА_6 з метою таємного переправлення трьох громадян Вірменії на територію країн ІНФОРМАЦІЯ_6 26.01.2018 року потягом привіз останніх до м. Ужгород, після чого всі разом тимчасово поселились до готелю «Уют», що в с. Оноківці для очікування зручного часу незаконного перетину державного кордону України.
В подальшому, до даного готелю на легковому автомобілі під`їхав громадянин на ім`я ОСОБА_13 , з яким гр. ОСОБА_6 попередньо, перебуваючи в м. Київ, домовився та обумовив всі деталі про незаконне переправлення осіб через державний кордон. Після чого троє громадян Вірменії, а саме: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також малолітня дитина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сіли до автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_13 і водій відвіз їх у напрямку прикордонної застави «Гута», де біля 17:00 годин за 500 метрів до Українсько-Словацького кордону, працівниками ВБЗПТЛ ГУПН спільно з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_7 вказаних громадян Вірменії було затримано.
26.01.2018 року о з 20 год. 15 хв. гр. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.01.2018 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя, врахувавши обставини, характер та тяжкість кримінального правопорушення, у якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , суворість покарання, яке йому загрожує, дані про його особу, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_16 просить скасувати ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 . На думку захисника ні слідством, на слідчим суддею в ухвалі не вказано доцільність подальшого тримання під вартою її підзахисного. Зазначає, що в підтвердження існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , слідчий суддя зіслався виключно на тяжкість вчиненого ним злочину та суворість покарання, яке йому загрожує, та при цьому не вказав жодного доказу, який би об`єктивно підтвердив ці обставини. Також, під час розгляду клопотання належним чином не враховано дані про особу підозрюваного, більше того слідчий з цього приводу повідомив обставини, які не відповідають дійсності. Просить врахувати, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та не зважаючи на відсутність офіційної реєстрації, вже впродовж 14 років проживає зі своє цивільною дружиною та її донькою в м. Києві, всі свідки у даному кримінальному провадженні вже допитані та виїхали за межі України, що виключає будь-який вплив на них з боку підозрюваного. Вважає, що суд безпідставно зіслався в ухвалі на те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, оскільки жодних відомостей про таке немає, лише наявна підозра. Поза увагою слідчого судді залишилась і та обставина, що стан здоров`я ОСОБА_6 також є перешкодою для тримання його в умовах слідчого ізолятора. Вказує, що самопочуття ОСОБА_6 щоразу погіршується, через що він неодноразово звертався до лікаря УВП №9. 19.03.2018 сторона захисту звернулась до начальника установи з прохання надати можливість лікарю Ужгородської ЦРЛ оглянути ОСОБА_6 в умовах УВП №9, у зв`язку з чим 20.03.2018 було встановлено необхідність обстеження підозрюваного у спеціальній палаті лікарні, що мало відбутися 21.03.2018. Однак на вимогу суду від 21.03.2018 ОСОБА_6 22.03.2018 було доставлено до суду для вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою. В ході судового засідання до залу суду було викликано швидку медичну допомогу у зв`язку з поганим самопочуттям ОСОБА_6 , і лише на наступний день 23.03.2018 ОСОБА_6 було доставлено до лікарні. Під час судового розгляду сторона захисту також повідомила, що рідні ОСОБА_6 мають намір приїхати з Києва для того щоб подати суду заяву про поруку, однак це не було взято до уваги. Захисник також зауважує, що одним з мотивів продовження строку тримання під вартою стало не одержання слідством документів скасування грифу секретності з матеріалів НСРД, тобто це вказує, що наразі у слідства немає необхідності проводити будь-які слідчі дії за участі підозрюваного, що вказує на відсутність ризику його неявки на вимогу слідства.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає .
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог закону.
Зокрема, слідчий суддя в ухвалі вірно зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення. Згідно клопотання слідчого, завершенню досудового розслідування перешкоджає те, що наразі триває процедура скасування грифу секретності матеріалів НСРД; здійснення відкриття матеріалів кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 290 КПК України; складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, вручення їх обвинуваченому та захиснику.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу , на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати. Зокрема, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та таким чином негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження.
Апеляційний суд приходить до висновку, що встановлені слідчим суддею ризики є обґрунтованими, з огляду на тяжкість злочину у якому ОСОБА_6 підозрюється, суворість покарання, яке йому загрожує, конкретні обставини злочину та дані про особу підозрюваного, які є неповними, зокрема, відсутність відомостей з місця реєстрації ( Вірменії).
Хоча сторона захисту й довела наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання з цивільною дружиною ОСОБА_17 та її донькою в м. Києві, однак враховуючи, що він являється громадянином іноземної держави, посвідки на проживання на території України немає, а отже може у будь-який час безперешкодно виїхати за межі України або бути депортованим через порушенням умов перебування на території України, що в свою чергу завадить завершенню досудового розслідування, а тому підстав для застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, наразі, немає.
Необґрунтованим є і посилання захисника, як на підставу для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 , необхідність забезпечення йому належної медичної допомоги. Вбачається, що така допомога підозрюваному надається в повному та безперешкодному обсязі, в тому числі, за необхідності, в умовах медзакладу. В той же час медичного висновку про неможливість утримання ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора, на момент апеляційного розгляду немає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не приходить до переконання про необгрунтованість ухвали слідчого судді та можливість скасування продовженого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: