Справа № 464/6524/17
пр.№ 1-кп/464/82/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному у провадженні № 0003184 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Роя Донецької області Мар`їнського району, громадянки України, із вищою освітою, пенсіонерки, одруженої, раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 скоїла кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

28.08.2017 року близько 09.00 год. у квартирі АДРЕСА_2 під час побутового конфлікту, який виник між потерпілою ОСОБА_4 та її свекрухою ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 вчинила насильницькі дії відносно ОСОБА_4 , а саме умисно нанесла множинні удари пластмасовою кришкою від смітника в область голови потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок чого, згідно висновку судово-медичного експерта спричинила останній синці на лівому передпліччі, які заподіяні тупими (тупим) предметами з обмеженою поверхнею, які не були небезпечними для життя на момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

13.09.2017 року близько 09.00 год. у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, який виник між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 вчинила насильницькі дії відносно ОСОБА_4 , а саме умисно нанесла множинні удари пластиковим шлангом по зовнішній поверхні лівого стегна потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок чого згідно висновку судово-медичного експерта спричинила останній два синці на лівому стегні, які утворились від дії тупого предмета продовгуватої форми, не були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 винною себе не визнала. При цьому обвинувачена пояснила, що вона проживає разом із чоловіком, сином та невісткою в одній квартирі, та на грунті особистих неприязних відносин у неї із чоловіком з одного боку, із сином та невісткою, з іншого, виникають часті сварки та конфлікти. Так, 28.08.2017 року між нею та невісткою ОСОБА_4 , а 13.09.2017 року між нею та її чоловіком, з одного боку, та їх невісткою ОСОБА_4 , з другого боку, були конфлікти на грунті особистих неприязних відносин, однак тілесних ушкоджень під час цих конфліктів вона своїй невістці ОСОБА_4 не завдавала.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї провини, її винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 28.08.2017 року свекруха ОСОБА_6 побила її кришкою від смітника, а 13.09.2017 року ОСОБА_6 побила її пластиковим шлангом, чим спричинила тілесні ушкодження.

ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що обвинувачена ОСОБА_6 є його дружиною, а потерпіла ОСОБА_4 його невісткою. На побутовому рівні у них в сім`ї часто виникають конфлікти та сварки. 28.08.2017 року та 13.09.2017 року між ним та дружиною ОСОБА_4 , з одного боку, та його невісткою ОСОБА_4 , з другого боку, були конфлікти, однак він не бачив, щоб ОСОБА_6 завдавала ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Також винуватість ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими документами та речовим доказом, долученими до кримінального провадження, а саме:

- висновком експерта № 381/17 від 28.08.2017 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_4 синці на лівому передпліччі, які заподіяні тупими (тупим) предметами з обмеженою поверхнею, могли утворитися 28.08.2017 року, не були небезпечними для життя на момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження; судово-медичні дані про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримала при самовільному падінні на площину відсутні;

- висновком експерта №1428 від 14.09.2017 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_4 2 синці на лівому стегні, які утворились від дії тупого предмету продовгуватої форми, можливо від пластикового шлангу, могли виникнути 13.09.2017 року, відносяться до легкого тілесного ушкодження і не були небезпечними для життя в момент спричинення; судово-медичні дані про отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту відсутні;

- протоколом огляду речей від 14.09.2017 року та фототаблицею до нього, а саме оптичного CD-R диску, на якому зафіксовано факт нанесення ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 ;

- CD-R диском із відеозаписами, на якому зафіксовано факт нанесення ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , що мало місце 13.09.2017 року.

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Проаналізувавши та оцінивши вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я потерпілої.

Суд не може прийняти пояснення ОСОБА_6 та показання свідка її чоловіка ОСОБА_7 в якості доказу її невинуватості, оскільки ці пояснення суперечать іншим доказам.

У суду немає підстав не довіряти поясненням потерпілої. Її пояснення чіткі та послідовні та повністю узгоджуються між собою та з висновками експертів. Суд також враховує, що потерпіла давала свої пояснення, будучи попередженою про відповідальність за дачу неправдивих свідчень. В той же час обвинувачена не несе відповідальності за неправдиві свідчення.

Підстав не довіряти висновкам експертизи у суду немає. Обставин, які б свідчили, що висновки експертизи не відповідають обставинам справи, не доведено. Згідно ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для суду. Проте, суд не має підстав не погоджуватися з висновками експертів № 381/17 від 28.08.2017 року та №1428 від 14.09.2017 року.

Визначаючи форму вини ОСОБА_6 , щодо обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, суд виходить також з наступних, встановлених обставин, зокрема: відповідно до обстановки, яка передувала вчиненню цих кримінальних правопорушень, між обвинуваченою, її чоловіком ОСОБА_7 , з одного боку, їх сином та невісткою ОСОБА_4 , з другого боку, тривають конфлікти на грунті особистих неприязних відносин. 28.08.2017 року між обвинуваченою та ОСОБА_4 з приводу зламаної кришки відра для сміття був конфлікт. 13.09.2017 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_4 , з другого боку, з приводу викинутих з ванної кімнати полотенець теж був конфлікт. Це не заперечується сторонами та підтверджується зазначеними доказами. Наявність в ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, які виникли у час та за обставин, зазначених потерпілою, підтверджується висновками досліджених судом експертиз.

Всі ці обставини мали місце в одному і тому ж будинку, де проживала обвинувачена і потерпіла, у відносно невеликий проміжок часу.

Ці обставини підтверджені зазначеними вище доказами, які суд визнав належними, допустимими та достовірними.

Із сукупності зазначених ознак та неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, випливає, що винуватість ОСОБА_6 щодо скоєння нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, на повне переконання суду, доведено «поза розумним сумнівом».

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що за обома епізодами обвинувачення діями ОСОБА_6 скоєно умисне легке тілесне ушкодження.

Зазначені дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що скоєні нею кримінальні правопорушення є правопорушеннями невеликої тяжкості. Суд враховує особу винної, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується формально. Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин в ході судового розгляду не встановлено.

Виходячи з обставин та ступеня тяжкості скоєних правопорушень, враховуючи, що обвинувачена провину не визнала, посилаючись на обставини, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, характеризуючі особу обвинуваченої дані, враховуючи неможливість застосування до обвинуваченої інших видів покарання, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає, що застосування такого виду покарання, як штраф, буде справедливим та достатнім для покарання ОСОБА_6 за скоєння правопорушення, та для попередження скоєння нею правопорушень у майбутньому. При цьому суд виходить з того, що обвинувачена не працює, є пенсіонеркою та єдиним джерелом її заробітку є пенсія. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій штрафу найменшого розміру.

Речові докази необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Витрат на залучення експертів немає.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65-67, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 9, 10, 21-23, 25-26, 94, 101, 367, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: CD диск із відеозаписом, запакований у білий паперовий конверт квадратної форми та з надписом «3034», який зберігався в матеріалах кримінального провадження № 0003034 та переданий суду стороною обвинувачення залишити в матеріалах справи № 464/6524/17.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: