Дата документу 02.10.2017 Справа № 554/5581/17
Провадження № 1-кс/554/4849/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000963, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000963, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

На обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що постановою старшого слідчого відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 27.12.2016 року закрито кримінальне провадження № 0000963 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Скаржник вважає постанову про закриття кримінального провадження передчасною і незаконною та такою, що не відповідає матеріалам справи і винесеною без проведення всіх необхідних слідчих дій по справі.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

22 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України та у витягу зазначено, що 16.06.2016 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3 , які виразились в нанесенні ударів кулаками в область голови.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 21 червня 2016 року тілесні ушкодження ударами кулаків йому спричинені 16.06.2016 року ОСОБА_7 .

Висновком судово-медичних експертиз №№ 1024 та 1025 встановлено, що у ОСОБА_3 встановлені тілесні ушкодження: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та закритого перелому кісток носу без зміщення, які утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючої поверхні, якою може бути рука стиснута в кулак, і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Покази під експертного ОСОБА_3 надані ним 08 липня 2016 року в ході проведення слідчого експерименту за його участі не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_3 .

Постановою слідчого від 27 грудня 2016 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Як зазначено в постанові про закриття кримінального провадження, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 вчиняв відносно ОСОБА_7 кримінально карані дії та останній вжив заходів, які були спрямовані на припинення вищезазначених протиправних дій. При цьому ОСОБА_7 відразу (своєчасно, не маючи на меті помсти) наніс один удар по обличчю ОСОБА_3 , після чого останній припинив вчиняти протиправні дії. ОСОБА_7 вважаючи, що завдав ОСОБА_3 шкоди необхідної та достатньої для негайного припинення посягання, припинив свої дії.

При цьому слідчим в постанові вказано, що кожна особа має право на необхідну оборону.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, як це передбачено ч. 1 ст. 94 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим не було вчинено всіх необхідних процесуальних дії, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження та безпідставно винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, оскільки слідчим не взято до уваги та не перевірено покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яким відомо про обставини вчиненого кримінального правопорушення, не враховані слідчі експерименти із ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , які вказують, що ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження та не враховано висновки судово-медичної експертизи щодо встановлення у ОСОБА_3 наявності легких тілесних ушкоджень, та відповідно до яких свідчення ОСОБА_7 спростовуються, а тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_13 не є співрозмірними з ушкодженнями ОСОБА_7 , що може свідчити про перевищення меж необхідної оборони.

Висновки слідчого у постанові про закриття кримінального провадження про те, що у діях ОСОБА_7 немає складу кримінального правопорушення, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вчиняв відносно ОСОБА_7 кримінально карані дії та останній вжив заходів на припинення протиправних дій, при цьому не маючи на меті помсти наніс один удар ОСОБА_3 , для припинення його дій, після чого ОСОБА_7 припинив свої дії, повністю спростовуються показами вищевказаних свідків, які вказують, що ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження, після спричинення ОСОБА_3 ушкоджень, продовжив свої дії, завдаючи тілесні ушкодження дружині ОСОБА_3 ОСОБА_13 , дії ОСОБА_7 були припинені іншими особами.

У постанові про закриття кримінального провадження слідчим не надано оцінку свідченням свідків, не прийнято до уваги пред`явлення підозри ОСОБА_7 в заподіянні тілесних ушкоджень 16 червня 2016 року ОСОБА_13 та припинення дій ОСОБА_7 іншими особами, висновок слідчого про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, є передчасним.

З огляду на зазначене, суд вважає, що обставини кримінального провадження досліджено не всебічно та неповно, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст..ст. 303,306,307,376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000963, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1