Справа №127/7022/18
Провадження №1-кс/127/3434/18
11 квітня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,
Слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 28.03.2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2017 між міським комунальним підприємством «Енергоресурс» в особі ОСОБА_5 та ПП «ТУР» в особі ОСОБА_6 , за результатами проведення тендерної процедури, укладено договір підряду №1,предметом якого являється виконання робіт по «Реконструкції спортивно-оздоровчого закладу «Юність» у місті Жмеринка по вул. Київська,15, вартістю 14 447 тис. гривень.
Згідно п. п. 4.1, 4.4. умов вказаного договору, контроль, обсяги, хід та якість виконання робіт покладено на замовника будівництва, тобто МКП «Енергоресурс», у тому числі щодо строків їх виконання.
Так, у ході проведення реконструкції спортивно-оздоровчого закладу «Юність» у місті Жмеринка по вул. Київська,15, директор МКП «Енергоресурс» ОСОБА_5 ,, його заступник ОСОБА_7 та старший майстер вказаного комунального підприємства ОСОБА_8 , здійснюючи контроль за ходом виконання робіт по реконструкції вказаного об`єкта, шляхом відмови у підписанні актів прийому-передачі виконаних робіт, використовуючи службове становище, створили умови та схилили керівника підрядної організації ПП «ТУР» ОСОБА_6 для отримання від нього неправомірної вигоди за наступних обставин.
Зокрема, 23.03.2018 в період часу з 12.00 год. до 13.00 год. старший майстер МКП «Енергоресурс» ОСОБА_8 , знаходячись у м. Жмеринка, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно отримав неправомірну вигоду в розмірі 30 тис. грн. від керівника ПП «ТУР» ОСОБА_6 за підписання актів виконаних робіт, частину з яких у сумі 25 тис. грн. у подальшому, цього ж дня, умисно, за попередньою змовою, передав заступнику МКП «Енергоресурс» ОСОБА_7 . Іншу частину неправомірної вигоди у сумі 5 тис. грн. ОСОБА_8 залишив собі згідно попередньої домовленості з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Далі, 24.03.2018 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_7 , у розпорядженні якого знаходилися кошти, отримані ОСОБА_8 від керівника ПП «ТУР» ОСОБА_6 в сумі 25 тис. грн., прибув до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, умисно, незаконно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, отримав через ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди в розмірі 15 тис. грн., передану керівником ПП «ТУР» ОСОБА_6 за підписання документів щодо реконструкції спортивно-оздоровчого закладу «Юність» та оплати відповідних робіт.
Крім цього, 24.03.2018 в період часу з 11.30 год. до 12.30 год. заступник МКП «Енергоресурс» ОСОБА_7 , знаходячись у м. Жмеринка, умисно, з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, з метою особистого збагачення, незаконно отримав неправомірну вигоду в розмірі 6 тис. грн. від ФОП ОСОБА_9 за підписання з останнім актів виконаних робіт щодо ремонту теплового лічильника.
У подальшому, 24.03.2018 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_7 , у розпорядженні якого знаходилися кошти, отримані ним від ФОП ОСОБА_9 в сумі 6 тис. грн., прибув до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, умисно, незаконно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, отримав через ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди в розмірі 3500 грн., передану ФОП ОСОБА_9 за підписання з останнім актів виконаних робіт щодо ремонту теплового лічильника.
25.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, ОСОБА_5 є власником автомобіля «Volkswagen Passat» (державний номерний знак: НОМЕР_1 ; номер кузова: НОМЕР_2 ; 2013 року випуску).
На підставі викладеного слідчий просить клопотання задоволити.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить дане клопотання розглянути без його участі. Вищевказане клопотання підтримує в повному обсязі.
ОСОБА_5 в судове засідання не викликався, оскільки слідчим в клопотанні було доведено, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 170 ч. 1 абз. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
25.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, ОСОБА_5 є власником автомобіля «Volkswagen Passat» (державний номерний знак: НОМЕР_1 ; номер кузова: НОМЕР_2 ; 2013 року випуску).
Згідно довідки КП ВООБТІ № 388 від 27.09.2017 року ОСОБА_5 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 .
Згідно ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченою ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Враховуючи те, що санкція ст. 368 ч. 3 КК України передбачає конфіскацію особистого майна підозрюваного, а вищевказаний транспортний засіб, земельна ділянка, нежитлове приміщення та частина квартири є власністю підозрюваного, тому з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна, суд вважає за необхідним накласти арешт на вищевказане майно.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), із забороною розпоряджатися будь яким чином та використовувати його, а саме на:
1.автомобіль «Volkswagen Passat» (державний номерний знак: НОМЕР_1 ; номер кузова: НОМЕР_2 ; 2013 року випуску);
4.1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_5 .
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 .
Зобов`язати старшого слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: