Кримінальне провадження № 629/5072/16-к
Номер провадження 1-кп/629/42/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - ОСОБА_7 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_9 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, кримінальне провадження № 0001278 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домаха м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого експедитором в службі доставки компанії «БИР» м. Лозова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

у с т а н о в и в:
В ході судового слідства установлено, що 09 травня 2016 року близько 18-19.00 години, неповнолітній ОСОБА_5 знаходився біля Будинку Культури по проспекту Перемоги, буд . 1 в м. Лозова Харківської області, де також знаходився і неповнолітній ОСОБА_8 , 2000 року народження. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , діючи з необережності, а саме в результаті злочинної недбалості, оскільки він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у виді тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав та ударився потилицею об бетонну поверхню підлоги, отримавши при цьому важку закриту черепно-мозкову травму у вигляді лінійного перелому потиличної кістки з забоєм головного мозку важкого ступеня та субарахноїдальним крововиливом з формуванням протиударних контузій них осередків обох лобних та скроневих доль, саден в потиличній області, на лівій щоці, саден на слизовій оболонці лівої щоки, тобто тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в інкримінованому йому правопорушенні частково, не заперечував, що наніс удар ОСОБА_11 , та пояснив, що 09.05.2016 року він з друзями знаходився біля Будинку культури. Прийшли хлопці, їх було четверо, в нетверезому стані, нецензурно розмовляли. Під час конфлікту між ним та ОСОБА_8 , він останньому наніс удар кулаком в обличчя о область щелепи, після якого потерпілий впав та вдарився потилицею об бетонну плиту. Він запитував у нього, чи все в порядку, на що той відповів, що так. Запропонував йому викликати швидку допомогу, але останній відмовився, сказав, що все нормально. Він взяв у нього номер телефону, щоб потім дізнатися, як він себе почуває, ввечері подзвонив йому, він відповів, що все нормально. В скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов в частині матеріальних збитків визнає, а моральну шкоду просить визнати на розсуд суду.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні даного злочину, винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому правопорушенні, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 09.05.2016 року близько 18-19 годин він гуляв з друзями, випили пива і пішли до Будинку культури. Біля Будинку культури побачили двох хлопців, які його позвали і він з ОСОБА_12 підійшов. Його вдарив Молодоження в область щелепи, він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то сидів на сходах, біля нього були ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Він попросив друзів і вони відвели його додому, йому було погано. Він нікого не ображав, на бійку не провокував, скільки отримав ударів не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 09.05.2016 року він разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 випили по стакану пива, гуляли навпроти Будинку культури,де був Молодоження зі своїм другом, які ОСОБА_11 покликали. Спочатку розмовляли позитивно, потім Молодоження запропонував ОСОБА_11 відійти, вони відійшли і Молодоження наніс Владу перший удар в щелепу, ОСОБА_11 упав. Молодоження спитав, чи все в порядку, на що ОСОБА_11 відповів, що так. Потім Молодоження з ОСОБА_19 піднялися наверх і Молодоження наніс другий удар ОСОБА_11 , який впав на плити та втратив свідомість, його підняли, посадили до стіни, намагалися допомогти. Коли він підняв очі, то Молодоження і ОСОБА_20 пішли. Він з ОСОБА_21 відвів ОСОБА_19 до його бабусі;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 09.05.2016 року він з ОСОБА_19 їхав з ОСОБА_23 , зустріли ОСОБА_24 , який запропонував випити пива. Потім підійшов ОСОБА_25 , вони пили пиво. Після цього вони пішли до Будинку культури. Там зустріли ОСОБА_26 з хлопцем. Молодоження наніс ОСОБА_19 удар в обличчя. Потім він, ОСОБА_27 і ОСОБА_28 пішли додому;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що 09.05.2016 року привели ОСОБА_30 до неї додому, він її рідний онук. Вночі йомй стало погано, побачили кров на подушці, блював теж кров`ю. Проводили Владу неодноразові курси лікування;

- висновком експерта № 338-ЛЗ/16 від 11.08.2016 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи неповнолітнього гр. ОСОБА_8 , 16 років, по факту спричинення тілесних ушкоджень з врахуванням даних із наданої медичної документації, у нього мала місце важка закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому потиличної кістки з забоєм головного мозку важкого ступеня та субарахноїдальним крововиливом з формуванням протиударних контузійних осередків обох лобних та скроневих доль, саден в потиличній області, на лівій щоці, саден на слизовій оболонці лівої щоки, яка утворилася в результаті ударної дії тупого предмета, який не відобразив в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей з місцем прикладання травмуючої сили в область лівої щоки потерпілого, в результаті чого після надання тілу прискорення відбулося падіння потерпілого з висоти зросту на поширену діючу поверхню і контактом потиличної областю голови об останню або о предмети розташовані (що знаходяться) на ній, можливо в строк і при обставинах зазначених в постанові і потерпілим.

Потерпілий найбільш ймовірно був звернений передньою поверхнею тіла до нападника і перебував у вертикальному або близькому до нього положенні.

Потерпілому було завдано не менше двох травматичних впливів.

За ступенем тяжкості вищевказана важка закрита черепно-мозкова травма - це тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя, згідно пункту 2.1.3 (Б, В) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року (а.с.150-152);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2016 року та додатком до нього, згідно якого свідок ОСОБА_15 на фотознімку № 3 за формою обличчя, очей та носу впізнала особу, яка нанесла два удари ОСОБА_11 Владу в травні 2016 року. На фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.153-154);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2016 року та додатком до нього, згідно якого свідок ОСОБА_15 на фотознімку № 3 за формою обличчя, носу та формою стрижки впізнала особу, яка знаходилась біля будинку культури під час нанесення ударів ОСОБА_31 в травні 2016 року, але сама не наносила ударів. На фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.155-156);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2016 року та додатком до нього, згідно якого свідок ОСОБА_22 на фотознімку № 4 за формою обличчя, вух, брів та роту впізнав особу, яка знаходилась біля будинку культури під час нанесення ударів ОСОБА_31 в травні 2016 року, але сама не наносила ударів. На фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.157-158);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2016 року та додатком до нього, згідно якого свідок ОСОБА_22 на фотознімку № 1 за формою носу, очей та вух впізнала особу, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_11 Владу в травні 2016 року. На фотознімку під № 1 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.159-160);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2016 року за участю свідка ОСОБА_33 та судово-медичного експерта, під час якого свідок добровільно показав на місцевості та пояснив, що 09.05.2016 року він, ОСОБА_25 і ОСОБА_34 йшли на мікрорайон. Вони підійшли до сходинок до Будинку культури зі сторони проспекту Перемоги. Коли вони піднялися по сходах, то ОСОБА_19 покликали двоє хлопців. Вони з ОСОБА_19 підійшли, а ОСОБА_14 і ОСОБА_13 залишився на сходах. Далі він побачив, як один з хлопців, що покликав ОСОБА_11 , вдарив його і ОСОБА_28 упав на спину. Потім вони піднялися по сходах, підійшли до них і там той же самий хлопець знов ударив ОСОБА_19 , який впав на спину на бетонні плити і розбив голову. Потім принесли воду, почали приводити до тями ОСОБА_19 . Коли його привели до тями, то ОСОБА_26 і ОСОБА_20 пішли. Раніше він не бачив цих хлопців в ліцеї, імен їх тоді не знав (а.с.161-162);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2016 року за участю свідка ОСОБА_22 та судово-медичного експерта, під час якого свідок добровільно показав на місцевості та пояснив, що 09.05.2016 року він, ОСОБА_35 і ОСОБА_34 йшли з перехідного мосту на мікрорайон. Біля будівництва їх чекав ОСОБА_25 . Вони його забрали і в чотирьох пішли до будинку культури. Вони підійшли до сходинок до Будинку культури зі сторони проспекту Перемоги. Коли вони піднялися по сходах, то ОСОБА_19 покликали двоє хлопців. ОСОБА_28 пішов з ОСОБА_17 , а він і ОСОБА_13 залишився на сходах. Далі він побачив, як один з хлопців, що покликав ОСОБА_11 , вдарив його і ОСОБА_28 упав на спину. Потім вони піднялися по сходах, підійшли до них і там той же самий хлопець знов ударив ОСОБА_19 , який впав на спину на бетонні плити і розбив голову. Потім принесли воду, почали приводити до тями ОСОБА_19 . Коли його привели до тями, то хлопці удвох пішли. Раніше він не бачив цих хлопців, імен їх тоді не знав (а.с.153-164);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2016 року за участю свідка ОСОБА_15 та судово-медичного експерта, під час якого свідок добровільно показав на місцевості та пояснив, що 09.05.2016 року він, ОСОБА_35 , ОСОБА_34 і ОСОБА_21 йшли по алеї з центру міста до будинку культури на мікр. 1 в м. Лозова. Перед приміщенням РАЦС стояли ОСОБА_26 ОСОБА_12 і ОСОБА_36 , яки покликали ОСОБА_19 . ОСОБА_28 піднявся по сходах і підійшов до них, з ним пішов також ОСОБА_37 , потім і він з ОСОБА_21 підійшли. Потім ОСОБА_26 і ОСОБА_11 спустилися вниз, вони стояли один проти другого. Далі, Молодоження наніс перший удар з лівої руки в область щелепи, від даного удару ОСОБА_28 упав на спину повністю. Молодоження допоміг йому встати, вони піднялися наверх і підійшли до їх компанії. Молодоження запитав у ОСОБА_11 , чи все добре, на що ОСОБА_28 відповів, що так. Після цього, ОСОБА_26 наніс другий удар з лівої руки в область щелепи. ОСОБА_28 упав на спину і розбив голову. Молодождення і ОСОБА_17 підтягнули його до стени, щоб глянути, чи не запав у нього язик. Попросили принести води, щоб привести ОСОБА_19 до тями. Він достав воду, ОСОБА_11 привели до тями і пересадили на сходи. Потім Молодоження і ОСОБА_38 пішли кудись. Раніше він бачив цих хлопців, вони навчаються разом в ліцеї, але імен їх тоді не знав (а.с.165-166);

- відеозаписом проведення слідчих експериментів від 11.10.2016 року, дослідженим в судовому засіданні (а.с.167);

- висновком експерта № 480-ЛЗ/16 від 14.11.2016 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи неповнолітнього гр. ОСОБА_8 , 16 років, по факту спричинення тілесних ушкоджень з врахуванням даних із наданих протоколів проведення слідчих експериментів і у відповідь на додаткові питання, - показання надані свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_39 в ході проведення слідчих експериментів в цілому не протеричать об`єктивним судово-медичним даним в часті способу спричинення і механізму утворення у потерпілого вищезазначеної тяжкої закритої черепно-мозкової травми (а.с.167-170).

Всі вищезазначені експертизи суд визнає достовірними, оскільки вони не суперечать об`єктивним даним кримінального провадження, в своїй сукупності з іншими доказами по справі не суперечать один одному, логічне послідовні і підтверджують в повному обсязі вину обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного правопорушення, тому суд бере їх за основу при ухваленні обвинувального вироку у відношенні останнього.

На основі аналізу всіх матеріалів справи в їх сукупності з дослідженими доказами, суд визнає ОСОБА_5 винним у спричиненні потерпілому тяжкого умисного тілесного ушкодження.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 , які виразилися у нанесенні ударів кулаком в обличчя неповнолітнього ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав, вдарився та отримав тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 103 КК України при визначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, не одружений, закінчив навчання в Лозівському професійному ліцеї за професією «Електрогазозварник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах», за місцем навчання характеризувався позитивно, за місцем проживання характеризується позитивно, виховувався у неповній сім`ї з матір`ю.

У звіті про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього зазначено, що ОСОБА_40 шкодує про свій протиправний вчинок, соромиться заподіяного, виховується у неповній сім`ї з мамою, проживає разом з матір`ю, вітчимом, сестрою та братом, вважають за доцільне визначити неповнолітньому покарання, не пов`язане з позбавленням волі (а.с.148).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 69 КК України суд не вбачає.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_5 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього покарання у виді громадських робіт.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Захисник - адвокат ОСОБА_41 в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до його підзахисного Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_5 скоїв правопорушення невеликої тяжкості, крім того на момент вчинення злочину він був неповнолітнім.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив звільнити його від відбування покарання в зв`язку з Законом України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин невеликої тяжкості, передбачений ст. 128 КК України до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, на момент вчинення правопорушення, тобто 09.05.2016 року, йому було 17 років, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , виданого 02.09.2014 року Лозівським РВ ГУ ДМС України в Харківській області..

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, про що просив обвинувачений в судовому засіданні.

Потерпілим по справі та його законним представником заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок скоєння злочину, в розмірі 10266,00 гривень та стягнення моральної шкоди в розмірі 70 000,00 грн.
Потерпілий підтвердив матеріальні збитки квитанціями на придбання ліків.
Обвинувачений відшкодував потерпілому в рахунок погашення матеріальних збитків 3100 грн., про що не заперечували потерпілий та його законний представник в судовому засіданні, тому суд вважає в частині стягнення матеріальної шкоди позов підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 7166,00 грн.
Оскільки потерпілому дійсно заподіяна моральна шкода, що виразилася в спричиненні фізичного болю, душевних страждань, погіршення стану здоров`я, внаслідок чого змінився звичайний уклад його життя, тому суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення моральної шкоди в повному обсязі в розмірі 70000,00 гривень.
У кримінальному провадженні судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, ст. 103-104 КК України, п. «а» ст.1 ст.ст. 9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України та призначити покарання - 100 (сто) годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді громадських робіт на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домаха м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , працюючого експедитором в службі доставки компанії «БИР» м. Лозова, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , матеріальні збитки в сумі 7166,00 (сім тисяч сто шістдесят шість грн. 00 коп.) гривень та моральну шкоду в розмірі 70000,00 (сімдесят тисяч 00 коп.) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1