Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілими і провадження щодо нього закрито.
Органом досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що 10 квітня 2016 року, приблизно о 06.10 год., будучи лікарем - анестезіологом, перебуваючи на чергуванні, як лікар - анестезіолог анестезіолого - реанімаційного відділення Бродівської центральної районної лікарні, що знаходиться в м. Броди на вул. Юридика, 22, надавав спеціалізовану медичну допомогу у анестезіолого - реанімаційному відділенні неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий 10 квітня 2016 року о 06.10 год. поступив у Бродівську центральну району лікарню у зв`язку із захворюванням - генералізованою вірусно - бактеріальною інфекцією з ураженням дихальних шляхів. Однак всупереч ст. 78 Закону України « Про основи законодавства України про охорону здоров`я », в якому вказано, що медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну лікарську допомогу, всупереч наказу № 437 Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2014 р. « Про затвердження клінічних протоколів надання медичної допомоги при невідкладних станах у дітей на шпитальному і дошпитальному етапах », до п.п. 2.11, 2.13, 2.17 розділу 2, п.1 розділу 4, п.п. 5.4, 5.6 розділу 5 Посадової інструкції лікаря - анестезіолога анестезіолого - реанімаційного відділення, затвердженої головним лікарем Бродівської ЦРЛ від 4 січня 2016 року, ОСОБА_2 , як лікар - анестезіолог, надаючи медичну допомогу неповнолітньому ОСОБА_3 , неналежно виконуючи свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, володіючи достатнім кваліфікаційним рівнем, не використавши ці знання та навички при наданні адекватної медичної допомоги, всупереч загальноприйнятій техніці катетеризації підключичних судин, недбало провів медичну маніпуляцію - пункцію лівої підключичної вени ін`єкційною голкою для встановлення катетера, що спричинило тяжкі наслідки для неповнолітнього ОСОБА_3 , а саме - його смерті, яку констатовано ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08 годині 50 хвилин у відділенні анестезіології - реанімації Бродівської ЦРЛ.
В апеляційній скарзі прокурор Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 просить ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 13.04.2017 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а справу скерувати на новий розгляд в районний суд.
В обґрунтування зазначає, що з врахуванням характеру та ступеня тяжкості наслідків, що настали в результаті вчинення злочину, застосування до ОСОБА_2 ст. 46 КК України є необґрунтованим, так як внаслідок неналежного виконання ним професійних обов`язків лікаря були спричинені тяжкі наслідки малолітньому ОСОБА_5 , а саме - настання його смерті, що з огляду на об`єкт посягання та наслідки злочину, не може бути оцінено у матеріальному виразі.
Вважаю, що апеляційна скарга прокурора є обгрунтованою і підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 46 КК, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання лікарем ОСОБА_2 своїх професійних обов`язків настала смерть людини - малолітнього ОСОБА_5 ..
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищою соціальною цінністю.
Людське життя безцінне і його не можна оцінити у будь-якому грошовому еквіваленті, так само як і неможливо повернути життя малолітньому ОСОБА_5 ..
Тому вважаю, що у даному випадку неможливо будь-яким чином відшкодувати завдані збитки чи усунути заподіяну шкоду, а тому застосування судом відносно ОСОБА_2 положень ст. 46 КК України є неправильним.
Суддя : ОСОБА_6