Справа № 517/133/18
Провадження № 1- кс/517/16/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Захарівка клопотання т.в.о. начальника СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Ниспоренського району Республіки Молдова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.11.2006 року Котовським міським судом Одеської області за ч. 3 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

- 13.11.2007 року Котовським міським судом Одеської області за ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, на підставі ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України на 12 років позбавлення волі, звільнений 23.06.2017 року на підставі ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області, ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 10 місяців 14 днів, -

ВСТАНОВИВ:
До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшло клопотання т.в.о. начальника СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження № 0000256 від 06.03.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України.

Згідно клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , 04 березня 2018 року, біля 22 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, викрав б/в спортивний велосипед марки «SHIMANO», темно-зеленого кольору, шляхом вільного доступу, у приміщені під`їзду загального користування двоповерхового, багатоквартирного будинку, який розташований по АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна, вартість якого на момент скоєння злочину, склала 4755 грн.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується за ч. 2 ст.185 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , 04.03.2018 біля 21:00 годин, знаходячись на вулиці Одеській, смт. Захарівка, Одеської області, біля магазину «Смак», під час бесіди з ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, взяв у останнього мобільний телефон марки «SAMSUNG La Fleur», білого кольору, під приводом увімкнення на ньому музики, не повернув ОСОБА_7 вказаний телефон та положив його собі до кишені. Після чого, ОСОБА_5 , сказав ОСОБА_6 , що йому потрібно до вбиральні та в подальшому пішов до місця свого проживання у с. Карабанове, Захарівського району, Одеської області, розпорядившись майном на власний розсуд. Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна, вартість якого на момент скоєння злочину, склала 285 грн.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується за ч. 2 ст.190 КК України.

30.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох злочинів середньої тяжкості, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, підозрюваний знаючи, що його звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, не виконав обов`язків, покладених на нього судом, не довів свого виправлення та протягом невідбутої частини покарання вчинив нові умисні злочини.

Вказані обставини, на думку ініціатора клопотання, свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші злочини.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав вимоги, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просить його задовольнити, посилаючись на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох злочинів середньої тяжкості. Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання пояснив, що винуватим себе, у вчиненні злочинів, які зазначені у повідомленій підозрі, визнає повністю. Заперечує щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що слідчий суддя може обмежитися більш м`яким запобіжним заходом.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження № 0000256 від 06.03.2018 року, прийшов до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, та вручено підозрюваному ОСОБА_5 30.03.2018 о 09 год. 20 хв., з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, що підтверджується останнім.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

За приписами ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).

Під час розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя перевірив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

30.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України (а.с.27-28).

ОСОБА_5 , допитаний в якості підозрюваного 30.03.2018, винуватим себе у вчиненні злочинів при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру визнав (а.с.23).

Визначення поняття «обґрунтована підозра» у вчиненні особою кримінального правопорушення сформульовано у правових позиціях ЄСПЛ. Зокрема, у рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року ЄСПЛ зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Підозра вважається обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень обґрунтована органом досудового слідства приведеними у клопотанні слідчого доказами, зокрема: протоколами огляду місця події від 05.03.2018 (а.с.8-9, 10-11), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , згідно показань якої ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції мобільний телефон, яким він заволодів шляхом зловживання довірою потерпілого (а.с. 12-13), показаннями свідка ОСОБА_9 від 06.03.2018 (а.с.14-15), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.03.2018 (а.с.16-17, протоколом отримання добровільно наданого предмету від 06.03.2018, згідно якого ОСОБА_5 добровільно надав працівнику поліції спортивний велосипед марки «SHIMANO», темно-зеленого кольору (а.с.18), протоколом отримання добровільно наданого предмету від 06.03.2018, згідно якого ОСОБА_5 добровільно надав працівнику поліції мобільний телефон марки «SAMSUNG La Fleur», білого кольору (а.с. 19), протоколом прийняття заяви по вчинене кримінальне правопорушення від 05.03.2018 (а.с. 45-46), протоколами про пред`явлення речей для впізнання від 06.03.2018 (а.с. 41-42, 50-51), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 (а.с.47-49), постановами про залучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 06.03.2018 (а.с.43, 52).

Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 будь чого очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Під час судового розгляду клопотання прокурором ОСОБА_12 та т.в.о. начальника СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинювати дії, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію, висловлену у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року відповідно до якої тримання під вартою є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Згідно вимоги про судимість ІЦ ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 13.11.2007 року Котовським міським судом Одеської області за ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, на підставі ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України на 12 років позбавлення волі, звільнений 23.06.2017 року на підставі ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області, ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 10 місяців 14 днів (а.с. 31-32, 36).

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені двох злочинів середньої тяжкості, чим не виконав обов`язки покладенні на нього судом та не довів свого виправлення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Карабанівської сільською радою, ОСОБА_5 на території сільської ради не зареєстрований, проживає не постійно, зарекомендував себе посередньо (а.с. 35).

Відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, а також те, що у нього відсутнє постійне місце проживання у місцевості, де здійснюється досудове розслідування (ризик ухилення від органів досудового розслідування), поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, а також ту обставину, що правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , він скоїв в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, а також наявність конкретного суспільного інтересу, щодо запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

При цьому, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, яка викладена у рішенні від 08.07.2003 року (справа про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу), тяжкість вчиненого правопорушення слідчим суддею враховується поряд з іншими обставинами.

З врахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом та вчинити інше правопорушення.

З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи приписи ст. 182 КПК України та матеріальний стан підозрюваного суд вважає за необхідне визначити заставу 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).

Крім того, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, визначені п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання т.в.о. начальника СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту із зали суду.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 обчислювати з 16 год. 45 хв. 30 березня 2018 року до 16 год. 45 хв. 29 травня 2018 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в еквіваленті 17620 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять гривень) грн. 00 коп. (Одержувач ТУДСА України в Одеській області, код одержувача: 26302945, банк одержувача Державна казначейська служба України, МФО 820172, р/р 5435).

Підозрюваний, заставодавець має право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

Підозрюваний у разі внесення застави у вказаному розмірі зобов`язується:

- прибувати за кожною вимогою до Фрунзівського районного суду Одеської області та СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області;

- не відлучатися з с. Карабанове Захарівського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання.

Ці зобов`язання застосовуються до підозрюваного з дати винесення цієї ухвали до 29 травня 2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копії ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: