Справа № 453/609/17
№ провадження 1-кп/453/134/17
ВИРОК
іменем України
18.10.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000438 від 15.05.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тухля, Сколівського району, Львівської області, громадянки України, українки, із середньою освітою, продавця продовольчих товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, не депутата, не адвоката, не нотаріуса,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, шляхом обману, за попередньою змовою з невстановленим працівником Сколівського районного центру зайнятості, поєднаного із використанням підроблених документів, заволоділа бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, яку реалізовувало управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації (далі по тексту Управління або УСЗН Сколівської РДА) на загальну суму 13 333,31 гривень, що завдало шкоди державному бюджету України на згадану суму.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» № 1768-ІІІ від 01.06.2000 (далі Закон №1768-ІІІ) право на отримання державної соціальної допомоги мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ст. 4 Закону №1768-ІІІ та п. 6 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 № 250 (далі Постанова), обов`язковими документами, для призначення соціальної допомоги, які подаються до органу соціального захисту населення є: заява про надання державної соціальної допомоги, документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї, довідка про склад сім`ї, декларація про доходи та майно осіб (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), та довідка про наявність та розмір земельної частки (паю). Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.

Відповідно до п. 8 Постанови, допомога в Управлінні призначається з місяця звернення уповноваженого представника сім`ї.

Крім того, відповідно до п. 5 Постанови в Управлінні сформовано особові справи отримувачів соціальної допомоги, де зберігаються документи, необхідні для призначення соціальної допомоги, а також розрахунки її розміру, зокрема справа №609690 на прізвище ОСОБА_4 .

Встановлено, що на початку грудня 2015 року ОСОБА_4 перебуваючи в УСЗН Сколівської РДА. дізналась про можливість отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, де отримала консультацію щодо умов її оформлення.

ОСОБА_4 , яка усвідомлювала, що і вона, і її чоловік ОСОБА_5 є працездатними, однак працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку, а відтак, відповідно до ст. 7 Закону №1768-ІІІ та п. 10 Постанови, є підстави для відмови у призначенні соціальної допомоги, виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, шляхом обману та використання завідомо неправдивих офіційних документів про працевлаштування та отримані доходи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання бюджетних коштів як соціальної допомоги, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що вона та її чоловік будучи працездатними, однак працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку, а відтак у призначенні соціальної допомоги може бути відмовлено, на початку грудня 2015 року (точної дати не встановлено) вступила у злочинну змову з невстановленим працівником Сколівського районного центру зайнятості, щодо складання та видачі на її ім`я та ім`я її чоловіка ОСОБА_5 , завідомо неправдивих офіційних документів довідки про доходи та трудової книжки, та передала їй копії паспорта та ідентифікаційного коду свої та свого чоловіка, а також трудові книжки свого чоловіка та свою, з метою внесення неправдивих відомостей.

У подальшому, 22.12.2015 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Сколівського районного центру зайнятості, що за адресою: Львівська область м.Сколе, вул. Братів Вільшинських, 4, отримала від невстановленого працівника Сколівського районного центру зайнятості довідку про доходи №1 від 21.12.2015 про те, що вона, в період з вересня по листопад 2015 року займала посаду продавця продовольчих товарів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та отримала дохід в на загальну суму 1530 грн., трудову книжку, в якій містились записи щодо її працевлаштування з 01.09.2015 на посаду продавця продовольчих товарів у особи-підприємця ОСОБА_6 , копію свідоцтва про державну реєстрацію цієї фізичної особи-підприємця, а також довідку про доходи №4 від 17.12.2015 про те, що ОСОБА_5 , в період з вересня по листопад 2015 року займав посаду менеджера зі збуту у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та отримав дохід в на загальну суму 2060 грн., трудову книжку, в якій містились записи щодо його працевлаштування з 01.09.2015 на посаду менеджера зі збуту у особи-підприємця ОСОБА_7 , копію свідоцтва про державну реєстрацію цієї фізичної особи-підприємця. Після цього, 31.12.2015, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, з корисливих мотивів, для введення в оману працівників Управління, щодо отриманого доходу, подала в Управління, приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , завідомо неправдиві документи, а саме: довідку про доходи №1 від 21.12.2015, видану від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , копію трудової книжки на її ім`я, та копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, довідку про доходи №4 від 17.12.2015, видану від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , копію трудової книжки на ім`я її чоловіка, та копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Подані ОСОБА_4 , завідомо неправдиві довідки про доходи №1 від 21.12.2015 та №4 від 17.12.2015, копії трудових книжок та копії свідоцтв про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців, були прийняті працівниками Управління та на підставі яких ОСОБА_4 , власноручно написала на бланках, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України №204 від 22.03.2007 заяву про призначення їй державної соціальної допомоги та декларацію про доходи та майновий стан її сім`ї, в якій вказала вид доходу свій та свого чоловіка ОСОБА_5 у вигляді заробітної плати, відповідно до довідок про доходи №1 від 21.12.2015 та №4 від 17.12.2015.

В подальшому, на підставі поданих завідомо неправдивих документів, заяви про призначення державної соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан ОСОБА_4 , нарахована державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім`ї в період з 01.12.2015 по 31.05.2016 на суму 13 333,31 гривень, яку вона отримувала впродовж 6-ти місяців на картковий рахунок ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

За таких обставин, умисні протиправні дії ОСОБА_4 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечними наслідками у вигляді безпідставного вибуття із бюджету коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 13 331,31 гривень за період з 01.12.2015 по 31.05.2016.

Вказаними вище діями, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб,заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання бюджетних коштів, достовірно знаючи, що вона і її чоловік ОСОБА_5 , є працездатними, однак працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку, а відтак, відповідно до ст. 7 Закону №1768-ІІІ та п. 10 Постанови, є підстави для відмови у призначенні соціальної допомоги, на початку грудня 2015 року (точної дати не встановлено) вступила у злочинну змову з невстановленим працівником Сколівського районного центру зайнятості, щодо складання та видачі на її ім`я та на ім`я її чоловіка завідомо неправдивих офіційних документів довідки про доходи та трудової книжки.

Так, вона на початку грудня 2015 року (точної дати не встановлено) перебуваючи в м. Сколе Львівської області, попередньо узгодивши, передала невстановленій особі з числа працівників Сколівського районного центру зайнятості копії паспорта та ідентифікаційного коду свої та свого чоловіка та бланки трудових книжок, з метою внесення в них неправдивих відомостей.

Невстановлена особа з числа працівників Сколівського районного центру зайнятості, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_5 , працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку, на обліку в центрі зайнятості як безробітні не перебувають, попередньою отримавши від ОСОБА_4 , копії паспорта, ідентифікаційного коду на її ім`я та ім`я її чоловіка ОСОБА_5 , бланки трудових книжок та маючи доступ до свідоцтв про реєстрацію фізичних осіб підприємців, діючи умисно, власноручно внесла неправдиві відомості в довідку про доходи №1 від 21.12.2015 про те, що ОСОБА_4 , в період з вересня по листопад 2015 року займала посаду продавця продовольчих товарів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та отримала дохід в на загальну суму 1530 гривень, яку скріпила підписом від імені ОСОБА_6 , неправдиві відомості в трудову книжку щодо її працевлаштування з 01.09.2015 на посаду продавця продовольчих товарів у особи-підприємця ОСОБА_6 , а також завідома неправдиві відомості в довідку про доходи №4 від 17.12.2015 про те, що ОСОБА_5 , в період з вересня по листопад 2015 року займав посаду менеджера зі збуту у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та отримав дохід в на загальну суму 2060 гривень, яку скріпила підписом від імені ОСОБА_8 та неправдиві відомості в трудову книжку щодо його працевлаштування з 01.09.2015 на посаду менеджера зі збуту у особи-підприємця ОСОБА_7 , які в подальшому 22.12.2015 передала ОСОБА_4 , тим самим склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи, що надають право на отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Вказаними вище діями, ОСОБА_4 вчинила підроблення офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім цього, 31.12.2015 ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, з корисливих мотивів, для штучного створення відповідності її особи, вимогам Закону №1768-ІІІ, в частині працевлаштування та отримання доходу нею та її чоловіком ОСОБА_5 подала в УСЗН Сколівської РДА, приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_3 завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: довідку про доходи №1 від 21.12.2015 про те, що вона, в період з вересня по листопад 2015 року займала посаду продавця продовольчих товарів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та отримала дохід в на загальну суму 1530 грн., трудову книжку, в якій містились записи щодо її працевлаштування з 01.09.2015 на посаду продавця продовольчих товарів у особи-підприємця ОСОБА_6 , довідку про доходи №4 від 17.12.2015 про те, що ОСОБА_5 , в період з вересня по листопад 2015 року займав посаду менеджера зі збуту у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та отримав дохід в на загальну суму 2060 грн., а також трудову книжку, в якій містились записи щодо його працевлаштування з 01.09.2015 на посаду менеджера зі збуту у особи-підприємця ОСОБА_7 , тобто використала завідомо неправдиві офіційні документи.

Вказаними вище діями, ОСОБА_4 використала завідомо підроблені офіційні документи, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та дала покази про те, що дійсно вчиняла злочини при обставинах, які вказані в обвинувальному акті. Про те, що підробляє офіційний документ їй було відомо. Також, усвідомлювала, що подає в Управління захисту населення Сколівської РДА підроблені документи. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати та звільнити її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей.

Враховуючи те, що обвинувачена свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинувачену, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки вона скоїла заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Її ж дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 358 КК України, оскільки вона, діючи умисно, підробила офіційний документ, який видається громадянином-підприємцем, і який надає права чи звільняє від обов`язків, за попередньою змовою групою осіб.

Також її дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона використала завідомо підроблені офіційні документи.

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обвинуваченої ОСОБА_4 обставинами, суд вбачає щире каяття у скоєних кримінальних правопорушеннях.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем реєстрації, раніше не судима, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також те, що вона повністю визнала свою вину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання обмежитись межами санкції ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а тому їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі та штрафу.

Однак, беручи до уваги пом`якшуючу обставину - щире каяття, а також зважаючи на те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем реєстрації, має на утриманні двох малолітніх дітей у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений органом пробації, як середній, а ризик небезпеки для суспільства як низький, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на неї певні обов`язки.

Згідно ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень підлягає виконанню самостійно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Відповідно до п.в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким не виповнилося 18 років на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Судом також досліджено, що ОСОБА_4 вчинила вказані злочини, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Крім того, дані злочини відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості, і не є ні тяжкими, ні особливо тяжкими злочинами відповідно до ст.12 КК України.

Таким чином, на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечила щодо застосування до неї амністії. Перешкод для застосування амністії та звільнення від відбування призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_4 - судом не встановлено. За таких обставин, відповідно до ст. 86 КК України, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що амністія у подальшому, протягом наступних десяти років до неї не може бути застосована.

Суд також приходить до переконливого висновку, що заявлений прокурором Львівської області цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 13 333, 31 гривень підлягає до задоволення повністю, оскільки обвинувачена такий визнала у повному обсязі, заподіяну шкоду на даний час не відшкодувала, однак зобов`язалась відшкодувати таку у повному обсязі.

Питання речових доказів слід вирішити у встановленому законом порядку.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання у виді:

- за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 358 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу.

Згідно ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 2 (два) роки позбавлення волі та штраф в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень підлягає виконанню самостійно.

Згідно ст. 86 КК України та на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов прокурора Львівської області в інтересах держави в особі: управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_4 на користь управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації (82600, м. Сколе, вул. Д.Галицького, 10, ЗКПО 25257993, р/р 0083 в ГУДК України у Львівській області) матеріальну шкоду в розмірі 13 333, 31 гривень (тринадцять тисяч триста тридцять три гривні тридцять одну копійку).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 703,68 гривень ( сімсот три гривні шістдесят вісім копійок) судових витрат за проведення почеркознавчої експертизи.

Речові докази: справу № 609690 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на прізвище « ОСОБА_4 » залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000438.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1