Справа № 496/1507/15-к
Провадження № 1-в/496/202/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Біляївський районний суд
Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка справу за заявою ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою і просить застосувати щодо нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Свої вимоги мотивує тим, що 25 листопада 2015 року він був засуджений Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. До теперішнього часу вирок суду не виконано. Вказує на ту обставину, що він має двох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною заявою.
Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та обставини, викладені в ній і просив суд звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та пояснив, що вирок суду щодо ОСОБА_4 не приведений до виконання. Вважає, що з таким клопотанням повинна звернутися адміністрація установи, де ОСОБА_4 буде відбувати покарання, або сам ОСОБА_4 , але за умови відбування ним покарання.
Вислухавши пояснення засудженого, прокурора, вивчивши матеріали, додані до заяви, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 25 листопада 2015 року Біляївським районним судом Одеської області ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України і призначено покарання: за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 135 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є необережним тяжким злочином, передбачений ч. 1 ст. 135 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, форма вини - умисел.
ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , а також він не позбавлений батьківських прав, що свідчить про те, що він є особою, яка підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Але, відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Зі змісту ч.2 ст. 10 вказаного Закону вбачається, що його застосування здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу; осіб, яких засуджено до покарання у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано; засуджених, які перебувають в установах виконання покарань; осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили.
Вирок щодо ОСОБА_4 набрав законної сили, але він не виконаний, на теперішній час ОСОБА_4 не перебуває в установі виконання покарань.
Виходячи з положення ч.2 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», з клопотанням такого змісту ОСОБА_4 мав право звернутися лише у випадку перебування в установі виконання покарань, або за умови не набрання вироком законної сили.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі, не відбуваючи його, неможливе, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, Законом України «Про амністію в 2016 році», суд
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1