Справа № 303/5517/17
Провадження № 1-кп/303/642/17
УХВАЛА

09 жовтня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 24.06.2017 року, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в:
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 24.06.2017 року, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі наданого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та долучених до нього документів.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що повністю заперечує проти застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, він сам винен в тому, що трапилося. Питання щодо можливості призначення судового розгляду залишив на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що він почуває себе добре, необхідний курс лікування може пройти амбулаторно, поміщати його до медичного закладу з посиленим наглядом немає підстав.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, оскільки воно не відповідає встановленим для нього вимогам, а саме не містить всіх необхідних відомостей потерпілого.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та додані до нього документи, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 291-292 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Так, згідно ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, серед іншого, має містити анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з направленого до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, таке не містить всіх анкетних відомостей щодо потерпілого, зокрема відсутні відомості щодо його місця народження та громадянства.
Крім того, в клопотанні зазначено, що відносно ОСОБА_4 пропонується застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, що не відповідає положенням ст. 94 КК України.
Зокрема, згідно з частинами 4 та 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду. У випадку, якщо психічно хворий вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, до нього слід застосовувати госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, тобто суспільно небезпечного діяння, пов`язаного з посяганням на життя інших осіб. В такому випадку до нього не може бути застосовано такий вид примусового заходу медичного характеру, інформація про який міститься в клопотанні, що унеможливлює розгляд клопотання по суті.
Крім цього, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру після зазначення фактичних обставин кримінального правопорушення взагалі не викладено формулювання обвинувачення, а є лише формулювання підозри за ч.2 ч. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
Незважаючи на те, що клопотання про застосування примусового заходу медичного характеру не є обвинувальним актом, формулювання обвинувачення є його обов`язковою складовою, передбаченою ст. 291 КПК України.
Поняття обвинувачення розтлумачено в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у своєму у рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України" зазначив, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51). У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" зазначив, що ... обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.
Таким чином, клопотання прокурора не містить формулювання обвинувачення, тобто твердження про вчинення ОСОБА_4 діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Крім вищенаведених недоліків клопотання, суд звертає увагу на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з ч. 1 ст. 506 КПК України, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.
Згідно з ч. 1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника.
Згідно з ч. 1 ст. 293 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати:… законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
У клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 відсутні дані про законного представника особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до положень глави 39 КПК України «Кримінальне провадження щодо застосування медичних заходів медичного характеру», а саме - ч. 1 ст. 506 та ч. 1 ст. 512 КПК України, участь законного представника у кримінальних провадженнях даної категорії є обов`язковою, зважаючи на необхідність забезпечення права особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру можливості здійснювати свої права через законного представника.
Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають суду визначити склад учасників судового розгляду у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 315 КПК України та забезпечити можливість особі, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, здійснювати свої права через законного представника.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, а тому суд вважає за необхідне повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору.
Керуючись ст. 291, 292, 293, 314, 376, 506, 512 КПК України, ст. 94 КК України, суд
у х в а л и в :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 24.06.2017 року, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України - повернути прокурору.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1