Справа № 175/4074/17
Провадження № 1-кп/175/236/17
Вирок

Іменем України

18 січня 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

а також представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001921 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з незакінченою вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

23 жовтня 2017 року близько 19.00 години ОСОБА_6 з метою придбання предметів верхнього одягу прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі ТОВ «Ostin» або «ОСТІН», магазин або Товариство), розташованого в ТРЦ «Караван» по вул. Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

З цією метою він, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяв у руки три пари чоловічих штанів різних розмірів, кофту та футболку невстановленого розміру та маркування, після чого заховав під кофту одну пару чоловічих штанів з артикулом МР4R8298K графітового кольору 36 розміру вартістю 1049 грн., і направився до примірочної кімнати, де повідомив співробітниці магазину про наявність у нього для примірки лише двох пар чоловічих штанів, кофти та футболки. Відірвавши у примірочній цінник та спеціальні пластикові предмети, які слугують для запобігання викраденню товару із магазину, поклав штани у власний рюкзак і не розрахувавшись за цей товар, направився на вихід з торгівельного залу.

Однак, учинивши усі дії для скоєння крадіжки чужого майна вартістю 1049 грн., довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_6 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході із магазину був затриманий охоронцями.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті, восени 2017 року він дійсно намагався викрасти із магазину «Ostin» в ТРЦ «Караван» зазначені штани, для оплати вартості яких не мав грошових коштів, однак був зупинений охоронцями, після чого добровільно видав викрадене. У скоєному щиросердно кається і обіцяє більше не вчиняти крадіжок.

Провина обвинуваченого у вчиненні зазначеного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими за згодою сторін у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 27 жовтня 2017 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначенні виду й міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_7 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, зі слів фактично працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50,65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_7 , його ставлення до наслідків злочину, а також позиції прокурора щодо виду покарання, суд вважає можливим призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.185 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов представником потерпілого ОСОБА_5 і витрати на залучення експерта стороною обвинувачення не заявлялися.

Долю речових доказів, з урахуванням думки представника потерпілого, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Чоловічі штани з артикулом МР4R8298K графітового кольору 36 розміру, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишити у розпорядженні ТОВ «ОСТІН» після набрання вироком законної сили.

Чотири пластикові предмети та цінник, поміщені до спецпакету № 0012589, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського ОСОБА_9 від 24.10.2017 року по квитанції № 4 (порядковий номер 397), - після набрання законної сили вироку знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

СD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «ОСТІН» за 23 жовтня 2017 року, зберігати у опечатаному конверті на аркуші 47 кримінального провадження № 0001921.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1