Ухвала
Іменем України
22 січня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-1254 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року, якою вирок залишено без зміни.

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій не погоджується з постановленими щодо нього судовими рішеннями через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить їх скасувати і пом`якшити призначене йому покарання до мінімального, згідно санкції ч. 2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому, відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Усупереч наведених положень, засуджений ОСОБА_4 , вказуючи у своїй касаційній скарзі на незаконність рішень судів першої та апеляційної інстанцій через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, відповідних доводів в обґрунтування цього, з огляду на вимоги ст. 414 КПК України, не наводить.

Також п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , крім іншого, мотивує свою незгоду із призначеним йому судом покаранням, просить скасувати постановлені відносно нього вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року, пом`якшити призначене йому покарання до мінімального, згідно санкції ч. 2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці, проте зазначена вимога не узгоджується з положеннями, передбаченими ст. 436 КПК України, якою визначено ті рішення, які постановляє Суд за наслідками розгляду поданої касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд вважає за необхідне залишити скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали засудженим.

З цих підстав колегія суддів постановила:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5