Справа № 592/4987/17
Провадження № 1-кп/592/345/17
ВИРОК
20 листопада 2017 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянув у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, гр-на України, українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого електрогазозварником ППФ Енергоналадка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
27.04.1990 року Зарічним районним судом м.Суми за ст.19, ч.2 ст.206, ч.2 ст.206, 46-1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.
20.02.1991 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.2 ст.122, ч.2 ст.206, 43 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнився 10.03.1994 року умовно-достроково на 9 місяців 23 дні.
18.11.1994 року Сумським ОС за ч.4 ст.117, ч.2 ст.118, 43 КК України до позбавлення волі строком на 11 років. Звільнився 01.11.2005 року по відбуттю строку покарання.
12.02.2008 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.3 ст.152 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Звільнився 17.02.2015 року по відбуттю строку покарання.
за ч.2 ст.153 КК України,
10.03.2017 року, близько 18:00 год., ОСОБА_7 будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.152 КК України, в районі ЗОШ № 22 по АДРЕСА_2 , зустрів раніше йому незнайому неповнолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прямувала за місцем свого мешкання.
В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом з неповнолітньою ОСОБА_5 , тому шляхом обману він вирішив привести її до своєї квартири і з цією метою попросив ОСОБА_5 нібито передати подарунок на день народження учительці ЗОШ № 22, яка нібито після ДТП лікується вдома пояснивши, що їй буде дуже приємно отримати подарунок від учениць школи.
Перебуваючи під впливом обману, неповнолітня ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 прийшла до його квартири АДРЕСА_3 де підійшовши до вхідних дверей квартири спитала за подарунок, який потрібно подарити.
Після чого, ОСОБА_7 відкрив двері своєї квартири і за руку втягнув ОСОБА_5 всередину квартири та одразу ж зачинив вхідні двері на замок.
Перебуваючи в прихожій квартири ОСОБА_5 почала благати щоб ОСОБА_7 її відпустив, але той став тягнути її в кімнату на що ОСОБА_5 стала чинити йому опір, намагаючись пошкрябати обличчя та намагаючись вдарити ногою, але їй це не вдалось.
Тоді ОСОБА_7 за волосся затягнув її в кімнату, наказав сісти на ліжко і роздягатись.
Неповнолітня ОСОБА_5 , перебуваючи під впливом страху продовжувала благати відпустити її та не чіпати, пояснюючи, що вона ще неповнолітня.
Але ОСОБА_7 з метою подолання опору, взяв ліхтарик Police 8000 KV і видаючи його за електрошокер наказав роздягатись пояснивши, що інакше він його застосує і вдаре електричним струмом.
Будучи переляканою за своє здоров`я та щоб ОСОБА_7 не наніс їй на обличчі якихось непоправних тілесних ушкоджень, неповнолітня ОСОБА_5 повністю роздяглася та сіла на ліжко.
Вчинивши вказані дії із погрозами застосування фізичного насильства і подолавши таким чином опір потерпілої, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітньою, почав вчиняти дії спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом.
З цією метою, він наказав ОСОБА_5 стати колінками на ліжко і коли та будучи переляканою встала на колінка, то ОСОБА_7 пальцем своєї руки проник до піхви неповнолітньої ОСОБА_5 і став мастурубувати на неї.
Після чого, примусив її перейти на надувний матрац, що був в цій же кімнаті і наказав там також стати на колінка, що потерпіла і зробила будучи переляканою.
Далі ОСОБА_7 також пальцем своєї руки проник до піхви ОСОБА_5 , потім оголеним статевим членом поводив по статевим органам неповнолітньої ОСОБА_5 і став маструбувати.
Таким чином, ОСОБА_7 задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом щодо неповнолітньої ОСОБА_5 .
Після чого, відвів потерпілу у ванну кімнату де наказав прийняти душ, що остання і зробила, а сам помив руки, після чого наказав потерпілій одягтися.
Далі ОСОБА_7 вивів потерпілу ОСОБА_5 на вулицю де з нею розпрощався.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст.153 КК України винним себе визнав повністю і суду показав, що 10.03.2017 року у вечірній час він йшов з маршрутки до себе додому на АДРЕСА_2 . Проходячи мимо ЗОШ № 22 він побачив раніше йому незнайому ОСОБА_5 і пригадав, що раніше бачив її на сайті знайомств, там було її фото. Він запропонував їй пройти до нього додому щоб взяти подарунок і піти привітати вчительку з днем народження від імені її класу. Вона погодилась. Після чого, він привів її за місцем свого мешкання. Зайшовши в квартиру він закрив двері на замок і сказав їй пройти в кімнату та присісти на ліжко, що вона і зробила. Далі він сказав, що трохи помацає її і все, при цьому нічого не пояснюючи. ОСОБА_5 хотіла встати, але він її посадив на місце двома руками за плечі. Він казав, що помацає її трохи та відпусте, але ОСОБА_5 просила не робити цього. Він взяв ліхтарик, який був при ньому і видаючи його за електрошокер сказав, що вдаре електрострумом. Потім він сказав знімати светр і роздягатись і ОСОБА_5 почала роздягатись. Він допоміг їй розстебнути бюстгальтер. Далі він сказав, щоб ОСОБА_5 стала на колінка на ліжко і повернулась до нього задом. І коли вона це зробила він став мацати пальцями її інтимні місця. Вона казала, що їй боляче і благала не позбавляти її дівочості. Він мацав пальцями її за інтимні місця і маструбував, але не збуджувався. Потім він сказав щоб вона перейшла з ліжка на надувний матрац, що вона і зробила. І сказав щоб на матраці вона теж стала на колінка і коли вона стала, то він оголену її прижимав до себе, мацав пальцями інтимні місця та маструбував. ОСОБА_5 просила відпустити її і що їй потрібно додому. Далі він сказав, що більше мацати її не буде і щоб вона йшла у ванну кімнату помитись. Потім вони удвох зайшли у ванну де ОСОБА_5 помилась, одяглась і він вивів її на вулицю де розпрощався. Він поїхав до своєї матері, яка живе за іншою адресою по АДРЕСА_4 де в подальшому був затриманий.
Незважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина в інкримінованому злочині доказується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 /у присутності психолога ОСОБА_8 / суду показала, що 10.03.2017 року у вечірній час вона поверталась від своєї бабусі додому. Проходячи мимо школи № 22 до неї підійшов раніше невідомий ОСОБА_7 і попросив сходити з ним та поздоровити вчительку з днем народження. Спочатку вона відмовлялась, але він умовляв, казав, що вчителька зі школи № 22, лежить дома лікується після транспортної пригоди і що їй буде дуже приємно, якщо її привітають учні школи. В решті решт вона погодилась і пройшла з ОСОБА_7 до нього додому, хоча на той момент не знала, що прийшла до нього. Підійшовши до квартири вона спитала а де ж подарунок, яким треба буде поздоровлять вчительку. ОСОБА_7 відчинив двері квартири і заштовхнув її в квартиру. Опинившись в прихожій вона стала благати щоб ОСОБА_9 відпустив її але той став казати щоб вона проходила в кімнату. Вона цього не робила і продовжувала благати відпустити додому. ОСОБА_7 схватив її і намагався провести в кімнату. Вона почала вириватись намагаючись пошкрябати ОСОБА_7 і намагалась вдарити його ногою, але у неї не вийшло. Тоді ОСОБА_7 схватив її за волосся, затяг в кімнату і наказав сідати на ліжко та роздягатись. Вона сіла на ліжко і продовжувала благати відпустити її. Але ОСОБА_7 казав щоб вона роздягалась по доброму, але вона цього не робила. Тоді ОСОБА_7 дістав якийсь предмет, сказав що це електрошокер і якщо вона не роздінеться, то він вдаре її током. Злякавшись, вона повністю роздягалась. Тоді ОСОБА_7 наказав їй стати на ліжку на колінка та повернутись до нього спиною, що вона і зробила. Після чого ОСОБА_7 став вставляти свої пальці їй в статеві органи і шось робив із своїм статевим органом. Їй було боляче і вона благала не позбавляти її дівочості. Далі ОСОБА_7 наказав їй перейти на надувний матрац і стати так само на колінка, що вона і зробила. Після чого ОСОБА_7 підійшов до неї ззаду, також став вставляти свої пальці їй в статеві органи, прижимав її до себе попередньо оголившись та щось робив із своїм статевим органом. Весь час вона благала відпустити її, що їй пора додому і що її стануть шукати. Після чого ОСОБА_7 сказав щоб вона йшла у ванну кімнату і помилась. У ванній коли вона милась, то ОСОБА_7 також мацав рукою її статеві органи. Помившись, ОСОБА_7 також помив руки і наказав одягатись після чого вивів на вулицю і вона пішла додому. Вона була в шоковому стані, вдома розказала що з нею сталось, декілька днів не могла спати та їсти.
Після допиту неповнолітньої потерпілої, психолог ОСОБА_8 суду показала, що потерпіла дала щирі показання. Під час допиту не намагалась вводити суд в оману, не перекручувала факти, розказувала щиро, як все з нею трапилось. Ніякого тиску на неї не було.
Крім показань неповнолітньої потерпілої, вина ОСОБА_7 також доказується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.03.2017 року ОСОБА_6 - законного представника неповнолітньої потерпілої. З якого вбачається, що в день вчинення вказаних суспільно-небезпечних дій, батько неповнолітньої потерпілої одразу ж звернувся до правоохоронних органів де повідомив про вчинення відносно його дочки насильницьких дій в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.117/
Протоколом огляду місця події, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді був проведений огляд квартири АДРЕСА_3 де мешкає обвинувачений ОСОБА_7 і в якій він вчинив вищезазначені насильницькі дії відносно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 . В даному протоколі огляду описана обстановка квартири, що співпадає з показаннями самої неповнолітньої потерпілої, яка описала обстановку цієї квартири і що підтверджує правдивість її показань. /а.с.126-142/
Протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході якого неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 впізнала серед пред`явлених їй для впізнання осіб обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка 10.03.2017 року вчинила відносно неї насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом. /ас.143-148/
Протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 та диском з відеозаписом до нього з якого вбачається, що обвинувачений за місцем свого мешкання у присутності понятих та свого захисника показав і розказав на якому саме ліжку в кімнаті він заставив неповнолітню потерпілу роздягтись, погрожував їй ліхтариком видаючи за електрошокер, після чого мацав пальцями її статеві органи та маструбував на неї, після чого наказав їй перейти на надувний матрац, вказавши на нього де також мацав пальцями статеві органи потерпілої, прижимав її до себе будучи оголеним і маструбував на неї, що співпадає з показаннями самої потерпілої в цій частині. /а.с. 171-173/
Згідно висновку судово-психіатричного експерта на даний час ОСОБА_7 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. При скоєні злочину, він не страждав і не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_7 на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. /а.с.175-177/
З висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що вона на даний час виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу. Між діями ОСОБА_7 та наявним у ОСОБА_5 психічним розладом Посттравматичний стресовий розлад, є причинно-наслідковий зв`язок. Потерпіла ОСОБА_5 з урахуванням її психічного розвитку, індивідуально-психологічних особливостей та психічного стану (специфічного кризового стану) не могла повною мірою розуміти характер та значення вчинюваних щодо неї дій, не могла здійснювати більш активний, повноцінний опір, а діяла в межах ресурсів власної особливості (намагалася відштовхувати, дряпати, плакала, вмовляла, просила не завдавати їй шкоди, тощо) і даний висновок повністю підтверджує показання самої потерпілої даних в судовому засіданні в частині її переляку від дій обвинуваченого ОСОБА_7 та вчиняємому нею опору проти протиправних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_7 /а.с.179-183/
Вищенаведені докази стороною захисту не оспорюються.
Крім вищеперерахованих письмових доказів, визнаних судом допустимими, стороною обвинувачення, в якості ще одного письмового доказу був наданий суду протокол проведення слідчого експерименту з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 та диск з відеозаписом цієї слідчої дії, який був переглянутий в судовому засіданні і з якого вбачається, що всі учасники слідчої дії, а саме слідча, разом з понятими, психологом, законним представником неповнолітньої потерпілої і самою потерпілою прибули до квартири обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , без участі особи, у володінні якої перебуває ця квартира. При цьому на відео видно, як слідча за допомогою ключа сама відкрила вхідні двері в квартиру. Але звідки взяла ключ в протоколі не відображено, т.я. у обвинуваченого він не вилучався. Далі всі учасники слідчої дії самі, без господарів або мешканців цієї квартири зайшли всередину квартири де провели слідчий експеримент. /а.с.149-163/
На підтвердження законності проведення цієї слідчої дії прокурор послався на заяву обвинуваченого ОСОБА_7 від 11.03.2017 року в якій він зазначив, що надає дозвіл слідчим Сумського ВП на проведення будь-яких слідчих дій в приміщенні належної йому квартири за вказаною адресою в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню. /а.с.125/
Однак, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що цієї заявою він не надав дозволу на проведення слідчого експерименту з потерпілою. В заяві він надав дозвіл на проведення будь-яких слідчих дій за його участю.
У зв`язку з цим, захисник обвинуваченого заявив клопотання про визнання цього протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент був проведений з порушенням вимог ч.5 ст.240 КПК України.
З даного приводу суд зазначає, що у відповідності з вимогами ч.5 ст.240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

В даному випадку слідчий експеримент з потерпілою був проведений за місцем мешкання обвинуваченого без його згоди та без згоди його матері як власниці квартири /докази цьому стороною обвинувачення не надані/, а також без ухвали слідчого судді.
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
Враховуючи, що заява обвинуваченого про дозвіл на проведення будь-яких слідчих дій за місцем його мешкання не конкретизована, з неї не вбачається що він надав дозвіл проводити будь-які слідчі дії без його присутності, а в судовому засіданні він пояснив, що в цій заяві він мав на увазі надання дозволу на проведення будь-яких слідчих дій за його участю і не надавав дозволу на проведення слідчого експерименту з потерпілою, ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення цієї слідчої дії не було і органи досудового розслідування не звертались до слідчого судді з таким клопотанням, а всі сумніви в кримінальному провадженні повинні трактуватись виключно на користь обвинуваченого, тому за таких обставин суд визнає протокол слідчого експерименту з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 недопустимим доказом, оскільки він був здобутий із істотним порушенням ч.5 ст.240 КПК України.
Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази, які визнані судом допустимими і на які йде посилання у вироку, суд визнає об`єктивними та допустимими.
Таким чином, наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 .
За конструкцією об`єктивної сторони склад цього злочину формальний, а тому злочин вважається закінченим з моменту початку здійснення певних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
Той факт, як зазначив обвинувачений, що після вчинених дій у нього не виникло ерекції, не впливає на закінченість даного складу злочину і не може розцінюватись як замах на злочин, оскільки обвинувачений застосувавши до потерпілої погрозу застосування фізичного насильства почав здійснювати певні дії сексуального характеру у виді: вставляв свої пальці в статеві органи оголеної потерпілої, прижимав оголену потерпілу до себе оголеного, та мастурбував на неї, тримаючи пальці своїх рук у неї в статевих органах, тому ці дії свідчать про здійснення дій сексуального характеру і з моменту початку вчинення цих дій обвинувачвений вчинив закінчений склад злочину у виді насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
Таким чином, виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.153 КК України, т.я. він вчинив задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосуванням фізичного насильства, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.152 КК України, а також вчинене щодо неповнолітньої.
При призначенні покарання, суд на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики з місця роботи та СІЗО за час попереднього ув`язнення.
Обставин, які обтяжують покарння судом не встановлено і як органами досудового розслідування, так і стороною обвинувачення в судовому засіданні відносно ОСОБА_7 також зазначено про відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Незважаючи, що судом були встановлені обставини, які пом`якшують покарання і відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що обвинувачений повістю визнав свою вину, однак відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не можуть бути застосовані правила призначення покарання, передбачені ст.69-1 КК України, оскільки у нього відсутня обставина, яка помякшує покарання, передбачена п.2 ч.1 ст.66 КК України у виді добровільного відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, а для застосування ст.69-1 КК Ураїни обов`язковою умовою є сукупність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.66 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий насильницький злочин, відносно неповнолітньої потерпілої маючи чотири незняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, у тому числі двічі засуджувався і відбував тривалі терміни покарання у виді позбавлення волі за насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, тобто за аналогічні злочини, належних висновків з цього не зробив і знову вчинив насильницький злочин проти статевої недоторканості неповнолітньої дівчини, тому за таких обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання тільки з ізоляцією від суспільства і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
По кримінальному провадженню законним представником неповнолітньої потерпілої був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої завданої моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.
Цивільний позов підтриманий цивільним позивачем знайшов своє часткове підтвердженя в судовому засіданні, а саме знайшло своє підтвердження спричинення потерпілій моральної шкоди, оскільки під час вчинення відносно неї вказаних насильницьких дій з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 зазнала посттравматичний стресовий розлад свого психічного здоров`я і між цим розладом і діями обвинуваченого існує причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджується висновком судової психолого-психіатричної експертизи, крім того, як зазначено у цьому висновку, після вказаного злочину потерпіла ще декілька днів не могла спати та їсти, будучи переляканою не могла вести звичний спосіб життя протягом тривалого часу, навіть думала про самогубство, це все доставляло їй масу моральних страждань і переживань, які вона переживає до теперішнього часу, тому за таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь законного представника неповнолітньої потерпілої, який діє в її інтересах 20 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.
У відповідності з вимогами ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню обвинуваченому ОСОБА_7 строк ув`язнення оскільки він засуджений до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до нього було застосовано попереднє ув`язнення в період часу з 11.03.2017 року по 20.11.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Даний строк підлягає зарахуванню день за два по день постановлення вироку суду, незважаючи на те, що Законом № 2046-VIII від 18.05.2017 року були внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України і було визначено, що строк попереднього ув`язення зараховується день за день, оскільки у відповідності з вимогами ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи,та згідно ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а зміни до ч.5 ст.72 КК були прийняті під час попереднього ув`язення обвинуваченого, тому до нього повинна застосовуватись редакція цієї норми закону, яка діяла до внесення зазначених змін.
Керуючись ст.ст.128, 129, 370, 373, 374 КПК України,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.153 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк на 6 (шість) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 11.03.2017 року з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення оскільки він засуджений до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до нього було застосовано попереднє ув`язнення в період часу з 11.03.2017 року по 20.11.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної залишити без зміни тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 , який є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 та діє в її інтересах 20 000 /двадцять тисяч/ грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1