Справа № 711/8582/16-к
Провадження № 1-кп/711/34/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівка Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, не заміжньої, не судимої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, не судимої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_4 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України, суд

встановив:

Підсудні (обвинувачені) ОСОБА_6 і ОСОБА_7 займались гральним бізнесом за наступних обставин.

У приміщенні Інтернет-центру «Лабіринт», розташованому в м. Черкаси, бульв. Шевченка, 320, здійснювались азартні ігри і підсудні ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, незаконно, з корисливих мотивів, з метою одержання неконтрольованого державою прибутку, всупереч вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 р. брали участь як адміністратори вказаного закладу у проведенні та наданні можливості доступу до азартних ігор, забезпечуючи функціонування вказаного грального закладу, зокрема, консультуючи гравців з приводу гри, допомагаючи їм здійснити ставку і отримати виграш через термінал самообслуговування ПТКС-01 № 15.06.000014, а також безкоштовно робили для гравців каву та чай.

Так, біля 13 год. 52 хв. 14 березня 2016 року гравець зайшов до приміщення вказаного грального закладу під вивіскою «Internet», підійшов до ОСОБА_10 , спитав у неї дозволу грати та попросив надати допомогу і пояснити як грати, чи так само як на ігрових автоматах. ОСОБА_10 підтвердила, підвела гравця до платіжного терміналу та допомогла йому зробити ставку у розмірі 100 грн., а потім запропонувала йому пройти до комп`ютера, на якому ввела номер телефону і код гравця і пояснила, що можна грати в 73 гри. Гравець попросив увімкнути таку гру, де можна заробити, але ОСОБА_10 відповіла, що це залежить не від гри, а від вдачі. При цьому пояснила правила та нюанси гри, розміри ставок і можливі виграші. Через деякий час гравець попросив змінити гру і до нього підійшла ОСОБА_11 та пояснила як змінити гру та правила іншої гри. Через деякий час гравець спитав як йому завершити гру і отримати гроші. ОСОБА_11 пояснила йому, що на його рахунку 64 грн. і він може залишити кошти на рахунку і продовжити гру на них наступного разу, або додатково внести до терміналу гроші і зняти 100 грн., тому що зняти меншу суму неможливо. Гравець погодився залишити гроші на рахунку та прийти пограти пізніше, після чого о 14 год. 12 хв. покинув приміщення грального закладу.

Цього ж дня біля 15 год. 21 хв. гравець повернувся до приміщення вказаного грального закладу, розташованого в АДРЕСА_5 , і сів за один із комп`ютерів та ввів номер свого телефону й код. Після цього гравець підійшов до терміналу, ввів номер телефону і код та вніс дві купюри по 50 грн., які йому були вручені для проведення контрольованої закупки (гри). При цьому про порядок дій він запитував у підсудних ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Після поповнення рахунку гравець повернувся до комп`ютера і почав грати в одну із азартних ігор. Через деякий час гравець покликав одну із працівниць закладу і повідомив, що закінчив гру, та спитав, як зняти кошти. ОСОБА_10 порекомендувала йому підійти до терміналу, після чого вона ввела номер телефону гравця на екрані терміналу і повідомила, що він може зняти 100 грн. або внести 30 грн. та отримати 200 грн. Гравець вніс 30 грн. і за допомогою ОСОБА_10 отримав з терміналу дві купюри по 100 грн. з наступними серіями і номерами: МК 8990363 та АЗ 7939755. Після чого о 15 год. 43 хв. 14.03.2016 р. гравець вийшов із приміщення грального закладу.

Своїми умисними діями підсудні ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України (зайняття гральним бізнесом).

Органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 умисно, незаконно, достовірно знаючи про дію Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 р., з корисливих мотивів, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку від незаконного зайняття гральним бізнесом, організував діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у нежитловому приміщенні Інтернет-центр « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття гральним бізнесом, отримав, за невстановлених слідством обставин, реєстраційні документи ФОП ОСОБА_12 , які використав для:

- укладення договору оренди нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_5 з ОСОБА_13 ;

- придбання комп`ютерної техніки: комп`ютерні монітори «IBM» - 10 шт., комп`ютерні мишки «HP» - 10 шт., комп`ютерні клавіатури «DELL» - 10 шт., комп`ютерні системні блоки «Fujitsu» SN: YKSB № 104726, 025802, 047450, 021507, 108347, 042889, 100836, 010114, 023069, 104539 в кількості 10 шт., мережевий комутатор «TP-Link» S/N 214СЗ73004625, камера відеоспостереження «HIKVISION» S/N 527800308 - 1 шт.;

- укладання договору суборенди приміщення між ФОП ОСОБА_12 та ТОВ «Сітіпей» в особі директора ОСОБА_14 для розміщення програмно - технічного комплексу самообслуговування ПТКС - 01 № 15.06.000014.

Після чого ОСОБА_5 розмістив вказану техніку в зазначеному орендованому приміщенні та підключив її до мережі Інтернет для подальшого використання у незаконній господарській діяльності, пов`язаній з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор під прикриттям Інтернет-центру «Лабіринт», а саме доступу до Інтернет сайту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з можливістю поповнення особистого грошового рахунку на вказаному сайті, здійсненні ставок в азартних іграх та знятті грошових коштів через програмно - технічний комплекс самообслуговування ПТКС - 01, № 15.06.000014.

При цьому для здійснення контролю за функціонуванням грального закладу, який здійснював свою незаконну діяльність під прикриттям Інтернет- центру «Лабіринт», ОСОБА_5 у м. Одеса в жовтні 2015 року зустрівся із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_6 , та домовився із ним за грошову винагороду про те, щоб ОСОБА_12 надав доручення ОСОБА_5 вчиняти дії від імені фізичної особи підприємця ФОП ОСОБА_12 , у тому числі представляти інтереси в суді, правоохоронних органах та органах влади, та у подальшому 28.10.2015 і 08.12.2015 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу посвідчено вказані довіреності за реєстровими номерам №1248 та №1418.

Для здійснення своїх злочинних намірів ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які, усвідомлюючи протиправність організованої ОСОБА_5 господарської діяльності, дали свою згоду на участь у проведенні та наданні можливості доступу до азартних ігор в приміщенні Інтернет-центру «Лабіринт» в якості адміністраторів закладу. Обов`язки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 полягали в забезпеченні функціонування вищезазначеного грального закладу, зокрема, вони консультували гравців з приводу гри та допомагали здійснити ставку і отримати виграш через термінал самообслуговування ПТК- 01 № 15.06.000014, а також безкоштовно робили каву та чай для гравців.

Так, 14.03.2016, в період часу о 13 години 52 хвилини до 15 години 43 хвилини, у приміщенні грального закладу, замаскованого під діяльність Інтернет центру «Лабіринт», розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , працівниками поліції задокументовано незаконну діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор, а саме: цього дня о 13 годині 52 хвилини гравець зайшов до приміщення грального закладу з вивіскою «Інтернет», що розташований у АДРЕСА_5 , підійшов до ОСОБА_6 , запитав в неї дозволу пограти та попросив допомогти йому. При цьому він запитав чи грати так само, як раніше на ігрових автоматах. ОСОБА_6 підтвердила, після чого підвела гравця до платіжного терміналу та допомогла йому зробити ставку в розмірі 100 грн. Після цього ОСОБА_6 запропонувала гравцеві пройти за комп`ютер. На комп`ютері ОСОБА_6 ввела номер телефону і код гравця, та пояснила йому, що можна грати у 73 різних гри. Гравець попросив ввімкнути йому таку гру, щоб можна було заробити, але ОСОБА_6 відповіла, що від гри це не залежить, лише від вдачі. Також вона пояснила правила та нюанси гри, розміри ставок та можливі виграші при цьому. Через деякий час гравець попросив змінити гру. До нього підійшла ОСОБА_7 та пояснила, як змінити гру та правила іншої гри. Через деякий час гравець запитав, як йому завершити гру і отримати гроші. До нього підійшла ОСОБА_7 та пояснила, що на рахунку 64 грн. і він може залишити гроші на рахунку та продовжити на них гру наступного разу або додатково внести до терміналу гроші і зняти 100 грн., бо меншу суму зняти не можна. Гравець погодився залишити гроші на рахунку та прийти пограти пізніше і о 14 годині 12 хвилин вийшов з приміщення.

Цього ж дня, о 15 годині 21 хвилині, гравець знову зайшов до приміщення грального закладу з вивіскою «Інтернет», що розташований у АДРЕСА_5 . Він сів за один з комп`ютерів та ввів номер свого телефону і код. Після цього підійшов до терміналу, ввів номер телефону, код і вніс дві купюри по 50 грн., які йому були вручені для проведення контрольованої закупки (гри). При цьому порядок дій він запитував у ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Після поповнення рахунку гравець повернувся до комп`ютера та почав грати в одну з азартних ігор. Через деякий час гри гравець покликав одну з працівниць закладу, та повідомив, що закінчив гру та запитав, як зняти кошти. ОСОБА_6 сказала йому підходити до терміналу. Після цього ОСОБА_6 ввела номер телефону гравця на екрані терміналу і повідомила, що він може зняти 100 грн. або внести ще 30 грн. та отримати 200 грн. Гравець вніс ще 30 грн. та з допомогою ОСОБА_6 отримав з терміналу дві купюри по 100 грн. з наступними серіями та номерами: МК 8990363 та АЗ 7939755. О 15 год. 43 хв. 14.03.2016, гравець вийшов з приміщення грального закладу.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані якзлочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, а саме - зайняття гральним бізнесом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Підсудні винуватими себе не визнали і пояснили таке.

ОСОБА_5 : він неофіційно підробляв таксистом і у вільний час відвідував Інтернет-заклад, у якому не проводились азартні ігри. Там він познайомився із ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які, як і він, були звичайними відвідувачами закладу. Хтось із них телефонував йому в день проведення обшуку і він давав їм усні консультації.

ОСОБА_7 і ОСОБА_6 : вони проводили вільний час в Інтернет-закладі, у якому був обслуговуючий персонал, безкоштовні чай і кава. За користування комп`ютерами вони вносили плату по 10 грн. за годину незнайомим дівчатам із персоналу, іноді на прохання інших відвідувачів робили їм чай або каву, оскільки були постійними клієнтами цього закладу, в якому не проводились азартні ігри. Під час проведення обшуку вони були спантеличені і із-за відсутності досвіду підписували певні процесуальні документи, хоча не мали ніякого відношення до вилучених під час обшуку предметів. Під час обшуку та після його проведення по телефону консультувались із ОСОБА_15 як колишнім співробітником МВС про вибір своєї поведінки.

Винуватість підсудних ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні вказаного у вироку злочину доведена наступними доказами.

На підставі ухвали слідчого судді від 09.03.2016 р. (т.1 а.с.132) 14 березня 2016 р. проведено обшук приміщення нежитлового приміщення із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою: АДРЕСА_5 . Копію ухвали слідчого судді вручено ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти проведення обшуку. Під час обшуку виявлено і вилучено 10 комплексів комп`ютерної техніки, до складу якої входили монітор, системний блок, клавіатура та «мишка». На всіх комплексах встановлена однакова операційна система та однакове програмне забезпечення, всі вони підключені до однієї локальної мережі Інтернет. Оглядом одного з комп`ютерів встановлено, що станом на час проведення обшуку при відкритті браузера була вкладка з Інтернет-адресою « ОСОБА_16 », при переході за якою відкривається сайт « ОСОБА_17 ». Вказані технічні прилади, мережевий комутатор, камеру відеоспостереження, а також програмно-технічний комплекс самообслуговування ПТКС - 01 № 15.06.000014 за результатами обшуку вилучено. Оглядом останнього комплексу встановлено, що при натисканні будь-якого місця у вікні терміналу з`являється вікно з пропозицією ввести номер телефону та коду «смс» (т.1 а.с.68-74).

Згідно з протоколом огляду за участю спеціаліста вилучених під час обшуку системних блоків персональних комп`ютерів (СБПК) встановлено, що на них в Інтернет-браузері « ОСОБА_18 присутня закладка « ОСОБА_17 », при відкритті якої завантажувалась ОСОБА_19 -сторінка із переліком ігор (т.1 а.с.76-80).

На підставі постанови прокурора (т.1 а.с.81) проведена негласна слідча (розшукова) дія у вигляді контролю за вчинення злочину у формі контрольованої закупки (гри) у приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 за грошові кошти.

Для проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії певній особі вручено грошові кошти з ідентифікацією купюр (т.1 а.с.83-84).

За результатами контролю за вчинення злочину складено протокол, який є допустимим доказом (т.1 а.с.85-86).

Згідно зі змістом вказаного протоколу співробітник поліції ОСОБА_20 отримав спеціально вручені йому грошові кошти в сумі 200 грн. купюрами по 50 грн. і направився біля 13 год. 52 хв. 14.03.2016 р. до закладу під вивіскою «Internet» за адресою: АДРЕСА_5 , де поцікавився у ОСОБА_6 чи грати йому так само, як раніше на ігрових автоматах. ОСОБА_10 підтвердила і кивнула, після чого підвела ОСОБА_20 до платіжного терміналу і спитала номер його телефону. На запитання ОСОБА_21 пояснила, що мінімальна сума поповнення складає 10 грн. Після цього він продиктував їй номер свого телефону і вніс до терміналу 2 купюри по 50 грн., а ОСОБА_10 ввела цей номер на екрані платіжного терміналу та повідомила, що ОСОБА_22 надійде код у виді смс-повідомлення. Між ними відбулась розмова, під час якої ОСОБА_23 поскаржився, що раніше було простіше грати, а ОСОБА_10 відповіла, що зараз «ходять та штрафують». ОСОБА_22 на телефон надійшло смс-повідомлення з певним кодом, після введення якого на екрані терміналу ОСОБА_10 запропонувала йому пройти за комп`ютер, у якому ввела номер телефону ОСОБА_22 і код та пояснила йому про можливість грати в 73 різних ігри. На прохання ОСОБА_22 увімкнути гру, на якій можна заробити, ОСОБА_10 повідомила, що виграш залежить не від гри, а від вдачі, і пояснила йому правила гри, розміри ставок та можливі виграші. ОСОБА_23 почав грати в одну із ігор, потім попросив змінити гру і до нього підійшла ОСОБА_11 і пояснила як змінити гру і правила нової гри. Через деякий час ОСОБА_23 завершив гру і спитав, як йому одержати гроші, на що ОСОБА_11 пояснила, що на його рахунку залишилось 64 грн. і він може або залишити кошти на рахунку, а потім продовжити гру на ці гроші, або додатково внести через термінал гроші і зняти 100 грн., тому що меншу суму зняти неможливо. ОСОБА_23 погодився залишити кошти на рахунку і іншим разом продовжити гру, після чого о 14 год. 12 хв. вийшов із приміщення.

Біля 15 год. 21 хв. цього ж дня ОСОБА_20 знову зайшов до вказаного закладу, ввів в одному з комп`ютерів номер свого телефону і раніше отриманий код. Після цього в терміналі ввів номер телефону, код і дві купюри по 50 грн., дізнаючись про порядок дій у працівниць закладу. Після поповнення рахунку ОСОБА_23 пограв в одну із азартних ігор, потім покликав одну із працівниць закладу та повідомив про звершення ним гри і спитав про можливість отримання коштів. На це ОСОБА_10 порекомендувала йому підійти до терміналу, а на запитання ОСОБА_22 про те, чи можна поповнити рахунок мобільного телефону, відповіла заперечливо. На його чергове запитання про те, чи можна грати в ці ігри в іншому приміщенні, ОСОБА_10 пояснила, що напевно можна, але рахунок поповнювати потрібно тільки в терміналі цього закладу, назвала адресу Інтернет сайту «стар777». Одна з жінок підказала ОСОБА_22 , що для цього необхідні спеціальні налаштування. Далі ОСОБА_10 ввела на екрані терміналу номер телефону ОСОБА_22 і повідомила, що він може зняти 100 грн. або внести ще 30 грн. та отримати 200 грн. Для внесення 30 грн. ОСОБА_10 розміняла ОСОБА_22 купюру номіналом 50 грн., після чого він вніс в термінал 30 грн. і за допомогою ОСОБА_10 отримав з терміналу дві купюри по 100 грн., та о 15 год. 43 хв. покинув гральний заклад.

Згідно з протоколом огляду у вилученому під час обшуку програмно-технічному комплексі самообслуговування (терміналу) ПТКС - 01 № 15.06.000014 виявлено кошти в сумі 10230 грн., в тому числі три купюри по 50 грн., номери і серії яких співпадають з купюрами, що вручались ОСОБА_20 для проведення негласної слідчої дії (т.1 а.с.140-145).

Свідок ОСОБА_24 показав суду, що в день проведення обшуку зайшов до грального закладу. Знаючи правила користування, він ввів у терміналі номер телефону, отримав код, вніс кошти, а потім на комп`ютері також ввів отриманий код і номер телефону, після чого здійснював азартну гру. В закладі бачив дівчат, що пригощали гравців кавою та чаєм, яких не може ідентифікувати з підсудними, тому що їх не запам`ятав.

Свідок ОСОБА_25 дав показання про те, що неодноразово, а також в день проведення обшуку, грав у азартні ігри у гральному закладі і бачив там підсудних ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які безкоштовно пригощали гравців чаєм або кавою. Для участі у грі потрібно було ввести номер телефону через термінал, отримати код через смс-повідомлення, внести кошти в термінал і ввести отриманий код. Після цього на одному з комп`ютерів після введення коду можна було вибрати азартну гру. Також через термінал потрібно було одержувати грошові суми як виграш або решту.

Вирішуючи питання про наявність в діях підсудних складу злочину, суд виходить з наступного.

Зважаючи на зміст Закону України № 1334-VI «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 р., диспозиція норми, передбаченої частиною першою статті 2032 КК, містить три види діяльності як елемента об`єктивної сторони зайняття гральним бізнесом:

1)діяльність, пов`язана з організацією грального бізнесу;

2)діяльність, пов`язана з проведенням грального бізнесу;

3)діяльність, пов`язана з наданням можливості доступу до азартних ігор.

При цьому чинне законодавство містить нормативне визначення лише організації і проведення азартних ігор і не регламентує поняття діяльності з надання можливості доступу до азартних ігор, під яким слід розуміти будь-які дії, спрямовані на надання фізичної можливості взяти участь у азартних іграх, обміну грошових одиниць на гральні жетони, забезпечення виплати виграшів учасникам таких ігор тощо.

Судова практика свідчить про те, що у тих випадках, коли особа, не будучи організатором забороненого грального бізнесу, усвідомлено бере участь у забезпеченні його (хоча б і частковому) діяльності, здійснюючи функції адміністратора, оператора, менеджера, круп`є, касира тощо, то діяння такої особи містять склад злочину, передбаченого частиною першою статті 203-2 КК, оскільки з огляду на системний аналіз зазначеної норми КК та положень вказаного Закону зайняття гральним бізнесом, крім організації та проведення азартних ігор, передбачає таку дію, як надання можливості доступу до таких ігор. Отже, діяльність операторів та адміністраторів грального закладу щодо забезпечення обмеженого доступу громадян до його приміщення, розміну гравцям грошей, надання допомоги у прийнятті ставок, а також видачі грошових виграшів переможцям азартних ігор слід розцінювати як пов`язану із наданням можливості доступу до азартних ігор, а їх виконавців визнавати суб`єктами злочину, передбаченого частиною першою 203-2 КК (постанова Верховного Суду України № 5-205кс 16 від 13.10.2016 р., аналіз ВССУ судової практики розгляду кримінальних справ (проваджень) щодо зайняття гральним бізнесом за 2013-2014 роки).

Аналіз наведених доказів (протоколу про проведення негласної слідчої дії у вигляді контрольованої закупки, протоколу обшуку, показань свідків ОСОБА_26 і ОСОБА_27 , протоколів огляду СБПК і терміналу) дозволяє суду дійти до висновку про те, що в приміщенні Інтернет-центру « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованому в м. Черкаси, бульв. Шевченка, 320, здійснювались азартні ігри і підсудні ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб брали участь у зайнятті гральним бізнесом як адміністратори вказаного закладу, тобто у проведенні та наданні можливості доступу до азартних ігор, забезпечували функціонування вказаного грального закладу, зокрема, консультували гравців з приводу гри, розмінювали їм гроші, допомагали здійснити ставку і отримати виграш через термінал самообслуговування ПТКС-01 № 15.06.000014, а також безкоштовно робили для гравців каву та чай. З урахуванням того, що в терміналі вилучено значну суму коштів, а з показань свідків ОСОБА_26 і ОСОБА_27 , а також з протоколу негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчинення злочину у формі контрольованої закупки (гри) суд отримав докази того, що для здійснення азартної гри гравці вносили кошти, які акумулювались в терміналі, отже, підсудні діяли з метою отримання неконтрольованого прибутку.

У зв`язку з цим суд вважає, що винуватість підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у зайнятті гральним бізнесом, тобто у вчиненні передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України злочину у вказаному у вироку об`ємі, доведена перед судом.

Водночас, суд вважає, що винуватість підсудного ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні не доведена, з огляду на таке.

Для підтвердження винуватості ОСОБА_5 стороною обвинувачення надано наведені вище докази, а також документи і показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_14 і ОСОБА_12 .

Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне.

На підставі ухвали слідчого судді отримано копії документів на ім`я ОСОБА_12 на право здійснення діяльності з надання послуг в Інтернет-центрі «Лабіринт», розташованому в орендованому приміщенні в м. Черкаси, бульв. Шевченка, 320 (т.1 а.с.156-164). При цьому в заяві від імені ОСОБА_12 про встановлення режиму роботи об`єкта сфери послуг вказано номер телефону заявника, який належить підсудному ОСОБА_5 (т.1 а.с.159).

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що він як нотаріус посвідчував у жовтні 2015 червні 2016 року довіреності ОСОБА_12 , яким той довіряв іншим особам, в тому числі й ОСОБА_5 , вчиняти від його імені певні дії. При цьому свідок спілкувався тільки з ОСОБА_12 , а не з повіреними особами.

Суду надано копії довіреностей (т.1 а.с.95-108), з яких встановлено, що ОСОБА_12 уповноважував кількох осіб, в тому числі й ОСОБА_5 , вчиняти певні дії від його імені.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що раніше зловживав спиртними напоями і на прохання своїх знайомих у нотаріуса давав довіреності декільком особам, в тому числі й на ім`я ОСОБА_15 , з якими не знайомий, вчиняти дії від свого імені, в тому числі й орендувати приміщення в м. Черкаси, хоча підприємницькою діяльністю не займався.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що працював в ТОВ «Сітіпей» і спілкувався по телефону з особою, яку знав як ОСОБА_15 , хоча з підсудним не знайомий. Також аналогічним способом спілкувався із особою, яка представлялась ОСОБА_29 . З цими особами він обмінювався необхідними у здійсненні діяльності ТОВ документами, надсилаючи їх поштою. В м. Черкасах ТОВ «Сітіпей» розмістило два термінали для оплати послуг, один з них у приміщенні по АДРЕСА_5 , через які неможливо було здійснювати оплату азартних ігор. Також у вересні 2015 р. в м. Черкасах під час досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні вилучалось майно товариства, тому він висилав довіреність, якою уповноважував Попова діяти від імені ТОВ «Сітіпей».

Із копій акту прийому-передачі речових доказів, розписки, рішення слідчого судді (т.1 а.с. 166-171) встановлено, що ОСОБА_5 діяв від імені ОСОБА_14 і ОСОБА_12 .

Цих обставин підсудний не заперечував і пояснив, що через оголошення дізнався про роботу і по телефону зв`язався з невідомою йому особою, яка запропонувала йому представляти інтереси ОСОБА_30 і ОСОБА_29 по здійсненні ними підприємницької діяльності в м. Черкасах, на що він погодився. Поштою йому пересилались довіреності і він виконував певні доручення, які не пов`язані з незаконною діяльністю Інтернет-центру «Лабіринт».

Із копії ухвали слідчого судді і розписки ОСОБА_15 (т.1 а.с.167, 169) встановлено, що він отримував певну комп`ютерну техніку і програмно-технічний комплекс самообслуговування (термінал), але інших модифікацій та з іншими номерами, ніж ті, що вилучені під час обшуку по вказаному кримінальному провадженні. Тобто те обладнання, яке отримав ОСОБА_15 згідно з актом прийому-передачі по іншому кримінальному провадженні, не використовувалось при вчиненні злочину, про який йдеться в цьому кримінальному провадженні.

Незважаючи на те, що із копій документів встановлено, що певна особа від імені ОСОБА_29 зверталась із заявою про встановлення режиму роботи об`єкта сфери послуг і в цій заяві зазначено номер телефону ОСОБА_15 ; що договір оренди приміщення, в якому розміщувався Інтернет-центр «Лабіринт», укладався від імені ОСОБА_29 , який дорученням уповноважував ОСОБА_15 діяти від його імені, ці докази переконливо не свідчать про те, що підсудний ОСОБА_15 був причетний до грального бізнесу, який здійснювався в орендованому приміщенні. Суду не надано доказів тому, хто і за яких обставин придбав комп`ютерну техніку і термінал, переобладнаний для внесення коштів для участі у азартних іграх, облаштував ними приміщення та під`єднав до мережі Інтернет тощо, і що ці дії виконав підсудний ОСОБА_15 . Свідок ОСОБА_29 не підтвердив версію обвинувачення про те, що ОСОБА_15 у жовтні 2015 р. зустрічався з ним у м. Одеса.

Згідно з отриманими даними при виконанні ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, підсудні часто спілкувались між собою по телефону, зокрема, ОСОБА_15 і ОСОБА_11 14.03.2016 р., тобто в день проведення обшуку (т.1 а.с. 91, 118-124).

Показання підсудних про те, що вони спілкувались як знайомі, а ОСОБА_11 після обшуку зверталась по телефону до ОСОБА_15 за консультацією, нічим не спростовані. Суду не надано доказів про зміст цих перемовин.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що переконливих доказів, які б поза всяким розумним сумнівом доводили винуватість підсудного ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні, суду не надано, тому суд приймає рішення про виправдання його за недоведеністю вчинення ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України, а також виключає з обвинувачення ОСОБА_11 і ОСОБА_10 те, що вони діяли за попередньою змовою з ОСОБА_15 .

Також суду надано протокол про результати аудіо,- відео контролю місця (за особою) з додатком у виді диску з відеозаписом. Сторона захисту оспорює законність отримання такого доказу. Суд 31.01.2018 р. роз`яснив стороні обвинувачення право надати процесуальні документи, на підставі яких проведено зазначену негласну слідчу (розшукову) дію, але ці документи не були надані суду і не відкриті стороні захисту.

В даному випадку суд враховує правовий висновок, який міститься у постанові Верховного Суду України від 16.03.2017 року № 5-364кс16, про те, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті (ст. 290 КПК) є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів. До такого ж висновку дійшов ВСУ в постанові від 12.10.2017 р. у справі № 5-537кс(15)17.
Суд при оцінці доказів також враховує міжнародну судову практику. Так, про необхідність надання доступу стороні захисту до матеріалів, які стосуються негласних слідчих (розшукових) дій, як гарантії справедливого судового розгляду, йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини «Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства» від 27 жовтня 2004 року, в якому зазначено, що відповідно до вимоги справедливості, передбаченої статтею 6 Конвенції, прокуратура мала ознайомити захист з усіма доказами у справі як на користь, так і проти обвинуваченого, і те, що у вказаній справі цього не було зроблено, призвело до недоліків судового розгляду.

З урахуванням викладеного суд визнає зазначений доказ недопустимим на підставі ст. 89 КК України, тому що перед судом не доведено законість його отримання.
Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , суд враховує те, що вони вчинили умисний злочин, але раніше не судимі, позитивно характеризуються, тому призначає їм мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 203-2 КК України. Заяв про розстрочку штрафу на розгляд суду не надходило.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Вирішуючи питання про речові докази, суд на підставі ст. 100 КПК України приходить до висновку про необхідність конфіскації грошей та майна, яке використовувалось як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (т.1 а.с.133, 138, 146). Власник (законний володілець) цього майна не звертався до суду із заявою про те, що він не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Три купюри по 50 грн., які використовувались при проведення негласної слідчої (розшукової) дії (т.1 а.с. 148), необхідно повернути ГУНП в Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 грн.

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 грн.

Запобіжний захід підсудній ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити заставу.

Визнати ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України, та виправдати його за недоведеністю вчинення ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України.

Скасувати обраний підсудному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази у справі: 10 моніторів, 10 комп`ютерних «мишок», 10 клавіатур, 10 системних блоків, мережевий комутатор, камеру відеоспостереження, програмно-технічний комплекс самообслуговування, які здані на зберігання в кімнату речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області (т.1 а.с.135); 200 грн., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.138); гроші в сумі 10080 грн., які здані до УФЗБО ГУНП в Черкаській області (т.1 а.с.149-153) конфіскувати в дохід держави; три купюри по 50 грн., які зберігаються в матеріалах кримінальної справи (т.1 а.с. 148) - повернути ГУНП в Черкаській області.

Копію вироку вручити прокурору і підсудним негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Головуючий: ОСОБА_1