Справа № 304/1085/17
Провадження № 1-в/304/74/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Перечинського РВ з питань пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Перечинського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

про вирішення питання про звільнення від покарання у зв`язку із застосуванням ст.1 п. «В» Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Перечинського районного суду надійшло подання начальника Перечинського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із застосуванням ст.1 п. «В» Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року. Подання мотивовано тим, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Під час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягався, нового злочину не вчинив, на даний час має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію ст.1 п. «В» Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року, а тому просить подання задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання призначеного йому за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) рокик.

У судовому засіданні прокурор та представник Перечинського РВ з питань пробації подання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив подання задовольнити та звільнити його по амністії.

Суд, заслухавши пояснення представника Перечинського РВ з питань пробації, обміркувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до двох років обмеження волі, при цьому останнього на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також встановлено, що злочин, за яким засуджено ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Крім цього встановлено, що засуджений ОСОБА_5 під час іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягався, нового злочину не вчинив, за місцем проживання характеризується позитивно.

Разом з цим встановлено, що засуджений ОСОБА_5 є батьком малолітньої дитини, а саме сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав.

Так, відповідно до ст.92 Конституції України саме Законом України оголошується амністія.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно п. «а» ч.1 ст.2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» законом про амністію може бути передбачено повне звільнення зазначених у ньому осіб від відбування призначеного судом покарання (повна амністія).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Відповідно до п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Отже, з урахуванням викладеного та того, що вчинений засудженим ОСОБА_5 злочин відноситься до злочину середньої тяжкості, останній за даним злочином від відбування призначеного покарання (два роки обмеження волі) судом був звільнений з іспитовим строком на один рік, під час якого до адміністративної відповідальності не притягався, нового злочину не вчинив, за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітнього сина, відносно якого не позбавлений батьківських прав, особисто погодився на застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому суд приходить до висновку, що останнього слід звільнити від покарання, призначеного йому за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року саме на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.92 Конституції України, ст.ст.1, 2, 3, 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст.1, 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Перечинського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції задовольнити.

ОСОБА_5 від покарання, призначеного йому вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1