Номер провадження: 11-сс/785/189/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2018 року в кримінальному провадженні №0003602 від 29.06.2017 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21:00 години до 07:00 години наступної доби, строком на 60 діб, тобто до 16.03.2018 року, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст.358 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003602 від 29.06.2017 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст.358 КК України, за наступних обставин.

29.06.2017 до чергової частини Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, щодо вжиття заходів правового характеру до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та невстановлених осіб, які 22.02.2017 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , під привидом продажу нерухомого майна загальною площею 583,7 кв.м., шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 , в розмірі 250 000 доларів США, однак фактична площа приміщення складає 82 кв.м..

15.01.2018 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 358 ч.ч.3,4 КК України.
15.01.2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваній ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2018 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено, та до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороню залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 години до 07:00 години наступної доби, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором в порушення вимог ст. 184 КПК України, лише формально зазначено на ризики передбачені ст.177 КПК України, та не надано доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а одна лише тяжкість інкримінованого їй злочину не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою. Слідчий суддя при прийнятті рішення послався на те, що ОСОБА_8 раніше не судима, врахував молодий вік та стан здоров`я, пославшись на те, що остання страждає на алергію на плісняву, відсутність судимостей, міцні соціальні зв`язки. Прийнявши наведені обставини до уваги, слідчий суддя вважав за достатнє обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на 60 діб. В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор послався на існування ризиків, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема виїхати до тимчасово окупованої території України де на теперішній час перебуває її спільник ОСОБА_12 , у останньої відсутні постійне місце роботи та навчання, а також розмір майнової шкоди, спричиненої злочином

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали справи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.4, 358 ч.ч.3, 4 КК України, та на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, оскільки жодних переконливих доказів, що підозрювана ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового слідства чи суду, заважати досудовому розслідуванню або продовжувати злочинну діяльність, в клопотанні слідчого не міститься та прокурором жодних підтверджуючих документів в судовому засіданні не надано.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою.

Апеляційний суд враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не забезпечує виконання нею обов`язків. Апеляційний суд враховує повідомлення прокурора про те, що підозрювана самостійно з`явилася в суд першої інстанції для вирішення питання щодо обрання відносно неї запобіжного заходу, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що остання може переховуватися від слідства, прокурора чи суду.

Доводи прокурора про те, що слідчий суддя районного суду безпідставно застосував до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою відносно якої підозрювана не має відношення також є безпідставними, оскільки прокурор не ставив під сумнів надані стороною захисту документи щодо належності права власності на квартиру, яка зазначена слідчим суддею як місце відбування домашнього арешту, батькові підозрюваної.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що в судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив суду, що він не має даних чи перебуває підозрювана на обліку в органах внутрішніх справ за місцем розташування об`єкту нерухомості після винесення оскаржуваної ухвали, та чи додержується покладених на неї обов`язків щодо перебування під домашнім арештом за вказаною адресою, що свідчить про формальність доводів клопотання про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом обрання відносно неї запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Разом з цим, прокурор повідомив суду, що з дня прийняття оскаржуваної ухвали та на день апеляційного перегляду рішення слідчого судді, у нього відсутні відомості про невиконання підозрюваною ОСОБА_8 умов домашнього арешту та покладених на неї обов`язків.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Разом з цим, апеляційний судом встановлено, що слідчий суддя під час встановлення строків дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вірно визначивши строк дії домашнього арешту в межах строків досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, в резолютивній частині допустив технічну описку, зазначивши дату припинення дії запобіжного заходу - 16.03.2018 року, тоді як у відповідності до матеріалів справи досудове розслідування завершується 15.03.2018 року.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати слідчому судді районного суду виправити технічну описку в резолютивній частині ухвали від 22.01.2018 року щодо дати припинення дії ухвали.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 22.01.2017 року, якою в кримінальному провадженні №0003602 від 29.06.2017 року підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 години до 07:00 години наступної доби, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.5 ст. 194 КПК України залишити без змін.
Рекомендувати слідчому судді районного суду виправити технічну описку в резолютивній частині ухвали від 22.01.2018 року щодо дати припинення дії ухвали.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4