Справа № 308/2240/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу

відносно :

громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полонне, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , директора Агропромислово-торгового підприємства «Бобовище», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.357 КК України,-

у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, -

ВСТАНОВИВ:
З внесеного клопотання, яке погоджено з прокурором, та матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2015 року слідчим відділом Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за фактом привласнення печатки та установчих документів Агропромислово-торгового підприємства «Бобовище», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002634.

Підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування стало письмове звернення директора АПТП «Бобовище» ОСОБА_7 на неправомірні дії колишнього керівника даного підприємства ОСОБА_6 в частині повернення установчих документів, печатки та кліше даного підприємства

17 вересня 2015 року в рамках розслідування вказаного вище кримінального правопорушення прокуратурою Мукачівського району розпочато досудове розслідування за фактом привласнення та розтрати майна Агропромислово-торгового підприємства «Бобовище», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування стало письмове звернення виконувача обов`язків завідувача сектору запобігання та виявлення корупції Міністерства аграрної політики та продовольства України ОСОБА_8 щодо вчинення колишнім директором АПТП «Бобовище» ОСОБА_6 розтрати майна вказаного підприємства на суму 1058919,04 гривень, чим завдано АПТП «Бобовище» збитки в особливо великому розмірі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період травня-червня 2014 року, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Агропромислово-торгове підприємство «Бобовище» ((код ЄДРПОУ - 00413895, зареєстроване за адресою Закарпатська область, Мукачівський район, с.Бобовище, вул.Леніна, 103, далі - АТП «Бобовище») згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України за №4-п від 23.01.2014, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою даного підприємства як юридичної особи, яка відповідно до ст.49 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-ІV (із змінами та доповненнями) зобов`язана не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, і яка згідно п.3 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996 від 16.07.99 року (далі Закон № 996) є відповідальною за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, на яку, згідно п.6 ст.8, п.8 ст.9 Закону №996, покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; а також покладено відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних, грубо порушуючи вимоги п.4.4 статуту АПТП «Бобовище», яким передбачено, що відчуження засобів виробництва, що є державною власністю і закріплені за підприємством, здійснюється за погодженням з органом управління, яким є Міністерство Аграрної політики України, достовірно знаючи, що згідно ст.1 Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» із змінами та доповненнями, АПТП «Бобовище» включено до переліку підприємств, що не підлягають приватизації та в порушення вимог ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» (із змінами, внесеними Законом України від 13 березня 2012 р. № 4498-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення управління об`єктами державної власності» передбачено, що управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб, переслідуючи корисливий мотив, з метою як особистого незаконного збагачення так і збагачення інших невстановлених осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно розтратив державне майно на загальну суму 503185 гривень, як наслідок державі завдав матеріальних збитків в особливо великому розмірі, так як вказана сума в 600 разів і більше перевищує встановлений на 2014 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.
26 січня 2018 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто розтрата чужого майна, шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду, у зв`язку з чим просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки менш суворі запобіжні заходи вважає недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Виходячи з наявних та наданих суду матеріалів, вбачаю обґрунтовану підозру стосовно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень зокрема кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна і фактичні обставини вчинення даного злочину дають суду достатньо підстав вважати, що в даному випадку реально існують ризики передбачені ст.177 КПК України на які вказує слідчий та прокурор.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам.

У зв`язку з цим, вважаю жодним чином не обґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

На підставі викладеного, приходжу до висновку стосовно необхідності про часткове задоволення даного клопотання.

Натомість, оскільки протягом розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику, а не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, вважаю наявними всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, ураховую тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, його стан здоров`я наявність місця реєстрації та постійного проживання, раніше не судимий.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосування електронних заходів контролю та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього певні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полонне, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , директора Агропромислово-торгового підприємства «Бобовище», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.357 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1.прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою;

2.не відлучатися із населеного пункту, ( АДРЕСА_1 ) в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4.носити електронний засіб контролю;
Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю два місяці до 30 квітня 2018 року включно.

ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 для виконання передати до Мукачівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Мукачівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено о 08:45 год. 05 березня 2018 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1