АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/1/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/175/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 січня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 січня 2018 року задоволено клопотання слідчого Київського районного ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » та ключі до зазначеного автомобілю, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначено місце зберігання зазначеного майна відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Дозволено долучити вилучені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » та ключі до автомобілю Mitsubishi Outlander номерні знаки НОМЕР_1 , в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження №0005145.

З таким рішенням слідчого судді ОСОБА_7 не погодилася та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 січня 2018 рокута постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » та ключі до зазначеного автомобілю, шляхом заборони відчуження без заборони його використання, покласти на ОСОБА_7 обов`язок надавати слідчому та прокурору доступ до вказаного автомобіля з метою проведення слідчих або інших процесуальних дій в кримінальному провадженні №90005145. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування апеляційної скарги посилається, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про необхідність зберігання вилученого майна на штрафному майданчику, оскільки слідчим наявність ризиків, передбачених КПК України, не було доведено. В клопотанні слідчий зазначив на можливість забезпечення цивільного позову за рахунок арештованого майна, проте вказане майно було придбано на законних підставах, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яке не є підробленим. Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Вислухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 та її захисника, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Київським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Задовольнивши клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що вищевказане майно може відповідати критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Колегія суддів підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження не вбачає, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження (знищення) майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що арешт майна є лише тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 січня 2018 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 не вбачається.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04.01.2018 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0005145 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді