Справа №573/2366/17
Номер провадження 1-кп/573/224/17

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
07 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2003 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, зі стабільним дефектом», з 2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання кількох психоактивних речовин», інвалід ІІІ групи у зв`язку з психічним захворюванням,

В С Т А Н О В И В:
У точно невстановлені дні та час у період з літа 2015 року по серпень 2017 року, ОСОБА_7 на смітнику, розташованому неподалік від свого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , зривав верхівки до дикоростучих рослин коноплі з насінням, які поміщав до поліетиленового пакету та зберігав під ліжком у спальній кімнаті будинку за вказаною вище адресою, розташованій прямо по відношенню до входу у будинок, для особистого вживання шляхом паління.

Також ОСОБА_7 , в точно невстановлений день восени 2016 року в денний час, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Сумському обласному психоневрологічному диспансері, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 18, взяв у невстановленої жінки препарат «Фаназепам» в кількості 53 таблетки, чим незаконно придбав психотропний препарат. В подальшому, після повернення з лікування до місця свого проживання ОСОБА_7 помістив вказаний препарат у дерев`яній шафі, що знаходиться у вітальні, розташованої ліворуч по відношенню до входу у будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту.

26 жовтня 2017 року під час проведення працівниками поліції Білопільського відділення поліції ГУНП України в Сумській області огляду у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_7 , виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження на підлозі під ліжком та в поліетиленовому пакеті разом з насінням в кімнаті будинку зазначеного домогосподарства та препарат «Фаназепам».

Відповідно до висновку експерта № 19/119/7-2/1798е від 22 листопада 2017 року вилучена речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 211,305 г. Вилучені таблетки з написами «Фанезепам 50 таблеток по 0,5 мг», «Фаназепам 50 таблеток по 1 мг», «Фаназепам ІС», загальною масою 0,0364 г, відносяться до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю.

24 листопада 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Встановлені судом обставини вчинення суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_9 підтверджуються належними та допустимими доказами у їх сукупності, які були досліджені під час судового розгляду, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000621 від 26 жовтня 2017 року за фактом виявленої та вилученої речовини рослинного походження у висушеному стані схожої на рослини коноплі у господарстві ОСОБА_9 , 1987 р. н. за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с. 21) ;

-проведеним оглядом місця події від 26 жовтня 2017 року, в ході якого в домогосподарстві за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, пристрій для вживання наркотичних засобів у вигляді двох фрагментів пластикових пляшок, психотропний препарат «Феназепам» ( а.с. 24-26 );

- протоколом слідчого експерименту від 25 листопада 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_4 та фото таблицею до нього, проведеного за адресою : : АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_9 розповів, як як саме він придбав та де в подальшому зберігав суху коноплю та психотропні препарати ( а.с. 56-60 );

- висновком експерта № 19/119/7-2/1798е від 22 листопада 2017 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого вилучена речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 211,305 г. Вилучені таблетки з написами «Фанезепам 50 таблеток по 0,5 мг», «Фаназепам 50 таблеток по 1 мг», «Фаназепам ІС» відносяться до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю. Загальна маса «Фаназепаму» складає 0,0364 г ( а.с. 36-45) .

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 з 2003 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, зі стабільним дефектом», з 2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання кількох психоактивних речовин» та на час скоєння злочину міг перебувати в стані неосудності чи обмеженої осудності, в зв`язку з чим останньому призначено амбулаторну судово психіатричну експертизу ( а.с. 83,85).

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 896 від 27 листопада 2017 року підозрюваний ОСОБА_7 на момент скоєння кримінального правопорушення страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді «шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом» та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом», не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом ( а.с. 64-66 ).

Постановою старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 від 29 листопада 2017 року змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні та продовжено його розслідування згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України «Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру» ( а.с. 71-72).

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, просив застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав .

Законний представник підозрюваного ОСОБА_9 - ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечувала, зазначила, що її син перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога та дійсно потребує примусового лікування.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з положеннями статті 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК), суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання їх процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Останній згідно ст. 89 КК України не судимий, з 2003 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, зі стабільним дефектом», з 2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання кількох психоактивних речовин». Крім того, згідно висновку судово психіатричного експерта № 896 від 27 листопада 2017 року останній на момент скоєння кримінального правопорушення страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді «шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом» та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, характер і тяжкість наявного в ОСОБА_7 психічного захворювання, підтвердженого висновком судово психіатричного експерта № 896 від 27 листопада 2017 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта суд стягує лише з обвинуваченого і лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Тобто, процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні з ОСОБА_7 стягненню не підлягають.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: пакет № 1 - з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані з домішками насіння; пакет № 2 - тубус із речовиною рослинного походження схожих на насіння; пакет № 3 - нижня частина пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору, верхня частина пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору, металева трубка у вигляді гільзи висотою 5 см з нашаруванням речовини коричневого кольору; пакет № 4 - речовина рослинного походження у висушеному стані у вигляді верхівок рослин; пакет № 5 - пачки медикаментів в кількості 3 шт., в яких знаходяться пластини з таблетками, - які передані на зберігання до кімнати речових доказів Білопільського ВП, згідно квитанції № 82, підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 19, ст. ст. 93-94 КК України, п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади», абзацу 2 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. ст. 124, 508, 511-513 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру - у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом в примусовому порядку.
Речові докази: пакет № - з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані з домішками насіння; пакет № 2 - тубус із речовиною рослинного походження схожих на насіння; пакет № 3 - нижня частина пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору, верхня частина пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору, металева трубка у вигляді гільзи висотою 5 см з нашаруванням речовини коричневого кольору; пакет № 4 - речовина рослинного походження у висушеному стані у вигляді верхівок рослин; пакет № 5 - пачки медикаментів в кількості 3 шт., в яких знаходяться пластини з таблетками, - які передані на зберігання до кімнати речових доказів Білопільського ВП , згідно квитанції № 82 - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: