1Справа № 335/958/18 1-кс/335/805/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Котовка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, одружена, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрювана у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділенням Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002215 від 18.06.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи, що такі дії суперечать основним принципам і загальновизнаним правилам моральності, вирішила зайнятись протизаконною діяльністю щодо забезпечення заняття проституцією іншими особами жіночої статі, тобто сутенерством.
З цією метою, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 зайнялась пошуком жінок, які бажали займатися проституцією.
Приблизно у квітні 2017 року ОСОБА_5 запропонувала раніше знайомим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які раніше працювали повіями, надавати платні сексуальні послуги клієнтам на орендованих нею квартирах, на що останні погодилися. ОСОБА_5 запевнила останніх у тому, що вона буде орендувати квартири у м. Запоріжжя для надання ними послуг сексуального характеру; розміщувати оголошення та рекламу у мережі Інтернет про надання ними сексуальних послуг; забезпечувати їх безпеку та охорону. За зазначені дії із забезпечення зайняття вищевказаними особами проституцією, ОСОБА_5 за домовленістю отримувала 50 відсотків від їх прибутку за надання сексуальних послуг.
Продовжуючи свій злочинний умисел, приблизно у квітні 2017 року ОСОБА_5 орендувала житлові квартири, які розташовані за адресами: АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_4 .
Організовуючи заняття проституцією іншими особами, ОСОБА_5 розподілила повій таким чином, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходились за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_9 знаходилась за адресою: АДРЕСА_4 , де зазначені особи повинні були надавати платні сексуальні послуги клієнтам. Кожну із вищевказаних осіб ОСОБА_5 забезпечила мобільними телефонами, які вони повинні були використовувати в якості засобів зв`язку з клієнтами.
Далі ОСОБА_5 розмістила у мережі «Інтернет» оголошення про надання вищевказаними особами жіночої статі сексуальних послуг із їх анкетами та фотографіями, періодично їх оновлюючи та зазначивши номера мобільних телефонів, які раніше їм надала.
У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на орендованих ОСОБА_5 квартирах, відповідали на телефонні дзвінки клієнтів, що телефонували за оголошеннями, обговорювали з ними умови надання сексуальних послуг та у подальшому, у разі досягнення домовленості, надавали клієнтам сексуальні послуги за плату. Відповідно до раніше досягнутою домовленості, 50 відсотків від отриманої таким чином грошової винагороди за надання вищевказаними особами сексуальних послуг ОСОБА_5 забирала собі. Зазначені грошові кошти в якості плати за забезпечення заняття проституцією ОСОБА_5 забирала самостійно шляхом відвідування орендованих квартир. Крім того, ОСОБА_5 у ході телефонних розмов контролювала час надання вищевказаними особами сексуальних послуг та суму отриманих грошових коштів.
Через деякий час, з метою удосконалення своєї злочинної діяльності, ОСОБА_5 передала ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 номер своєї банківської картки та повідомила їх про необхідність у подальшому переказувати належну їй частину грошової винагороди за надання вищевказаними особами сексуальних послуг на зазначену банківську картку. У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переказували 50 відсотків отриманих від надання ними сексуальних послуг грошових коштів на банківську картку ОСОБА_5 , які остання в подальшому витрачала на власний розсуд.
Далі, 07 вересня 2017 року, ОСОБА_5 , у зв`язку з вимогами власника квартири АДРЕСА_3 звільнити вказану квартиру, орендувала житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжили надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду на таких самих, обумовлених раніше з ОСОБА_5 , умовах.
Окрім цього, ОСОБА_5 , з метою розширення організованої нею злочинної діяльності, в період часу з 05.09.2017 по 07.09.2017, орендувала квартиру АДРЕСА_6 , в якій, на таких самих умовах, почала займатися проституцією ОСОБА_10 , яка віддавала ОСОБА_5 50 відсотків отриманих нею за надання сексуальних послуг грошових коштів. З метою контролю за діяльністю ОСОБА_10 , ОСОБА_5 самостійно приймала замовлення від клієнтів, які бажали отримати сексуальні послуги, та повідомляла їм адресу, за якою перебувала ОСОБА_10 , після чого повідомляла останню про замовлення. Крім того, ОСОБА_5 у ході телефонних розмов контролювала час надання ОСОБА_10 сексуальних послуг та суму отриманих грошових коштів.
Злочинна діяльність ОСОБА_5 із забезпечення зайняття проституцією іншими особами 12.09.2017 року була викрита та припинена працівниками поліції.
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою розширення своєї злочинної діяльності, почала пошук жінок, які б бажали займатись проституцією на її умовах, 06.07.2017 створила та розмістила у мережі «Інтернет» рекламне оголошення наступного змісту: «Требуется администратор в город Запорожье», при цьому вказала свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 .
У подальшому, ОСОБА_11 , яка в цей час перебувала у скрутному матеріальному становищі та шукала роботу, побачивши вищевказане оголошення в мережі «Інтернет», 09.08.2017 зателефонувала на зазначений в оголошенні номер телефону, який перебував у володінні ОСОБА_5 . У ході телефонної бесіди ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_11 про те, що вона володіє бізнесом у сфері інтимного обслуговування та їй потрібні працівники, для обговорення подробиць вона запропонувала ОСОБА_11 зустрітись наступного дня.
Далі, 10.08.2017 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 зустрілась із ОСОБА_11 в приміщенні ресторану «Фієста», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Шевченко, буд. 4.
Перебуваючи у приміщенні вказаного ресторану, ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_5 про те, що вона самостійно утримує малолітню дитину та перебуває у скрутному матеріальному становищі і їй потрібні грошові кошти.
Після чого ОСОБА_5 , чітко усвідомлюючи що такі дії суперечать основним принципам і загальновизнаним правилам моральності, розуміючи те, що ОСОБА_11 перебуває в уразливому стані, акцентуючи увагу на недостатній рівень теперішнього доходу ОСОБА_11 , почала переконувати її у вигідності надання оплатних сексуальних послуг, розповідаючи про великі заробітки дівчат, які під її опікою займаються проституцією, гарні умови праці, забезпечення з її боку охорони, тим самим, втягуючи ОСОБА_11 до зайняття проституцією під її опікою.
ОСОБА_11 , внаслідок спонукань ОСОБА_5 погодилась займатись проституцією під опікою ОСОБА_5 , однак у подальшому, обдумавши свої дії, добровільно відмовилася від вказаної протиправної діяльності.
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою розширення своєї злочинної діяльності, почала пошук жінок, які б бажали займатись проституцією на її умовах, 06.07.2017 створила та розмістила у мережі «Інтернет» рекламне оголошення наступного змісту: «Требуется администратор в город Запорожье», при цьому вказала свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 .
У подальшому, ОСОБА_10 , яка в цей час перебувала у скрутному матеріальному становищі та шукала роботу, побачивши вищевказане оголошення в мережі «Інтернет», 16.08.2017 зателефонувала на зазначений в оголошенні номер телефону, який перебував у володінні ОСОБА_5 . У ході телефонної бесіди ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_10 зустрітись наступного дня.
Далі, 17.08.2017 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 зустрілась з ОСОБА_10 в приміщенні ресторану «Фієста», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Шевченко, буд. 4.
Перебуваючи у приміщенні вказаного ресторану, ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_5 про те, що у неї зараз складні життєві обставини, вона на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі і їй потрібні грошові кошти.
Після чого ОСОБА_5 , чітко усвідомлюючи що такі дії суперечать основним принципам і загальновизнаним правилам моральності, розуміючи те, що ОСОБА_10 перебуває в уразливому стані, почала переконувати її у вигідності надання оплатних сексуальних послуг, розповідаючи про великі заробітки дівчат, які під її опікою займаються проституцією, гарні умови праці, забезпечення з її боку охорони, оплату їй оренди житла, тим самим, втягуючи ОСОБА_10 до зайняття проституцією під її опікою.
ОСОБА_10 , внаслідок спонукань ОСОБА_5 погодилась займатись проституцією під опікою ОСОБА_5 та у період часу з 05.09.2017 по 07.09.2017 надавала сексуальні послуги, віддаючи ОСОБА_5 50 відсотків отриманих нею за надання сексуальних послуг грошових коштів.
Слідчий посилаючись на те, що підозрюваною ОСОБА_5 вчинено ряд кримінальних правопорушень, що віднесено до категорії тяжких злочинів та остання, незважаючи на ряд невідворотних доказів, якими підтверджується вина останньої, відмовилась надавати будь які пояснення щодо обставин, викладених у підозрі, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає про наявність ризику у поведінці ОСОБА_5 , який передбачений ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та за умов наявності вищевказаного ризику, орган досудового розслідування вважає за потрібним обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , який може покласти певні обов`язки на останню, просить клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 діб, та покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну постійного місце мешкання.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у ньому.

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність в кримінальному провадженні ризику, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 18.06.2017 року слідчим відділенням Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002215 від 18.06.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

25.01.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яке законом віднесено до категорії тяжких злочинів, при цьому, обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться в доданих до клопотання матеріалах.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Перевіряючи інші підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, як вбачається в матеріалів клопотання підозрювана ОСОБА_5 одружена, має на виховані малолітню дитину, є фізичною особо підприємець, має зареєстроване місце проживання, раніше не засуджена.
Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Оскільки слідчим суддею встановлено, що вказані у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, проте не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначеним у клопотанні, у задоволенні клопотання слід відмовити та на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 залишити без задоволення.
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1