Провадження №1-кп/760/1281/2017
В И Р О К
іменем України
12 вересня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Софіївка Носівського району Чернігівської області, громадянки України, яка не працює, раніше судима: 29.07.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_5 будучи засудженою вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 29.07.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт та перебуваючи з 12.10.2016 року на обліку Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, тривалий час без поважних причин ухилялась від їх відбування та не з`являлась на виклики до Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, за що 18.11.2016 була письмово попереджена про правові наслідки порушення умов відбування покарання, с чим ознайомилась під підпис.
Так, 18.11.2016 року обвинувачена ОСОБА_4 з`явилась до Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, де була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, власноручно написала підписку, згідно якої була попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, у випадку ухилення від відбування покарання, та надала власноручно написане пояснення.
18.11.2016 року ОСОБА_4 було видане направлення для відбування призначеного покарання у КП» Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» відповідно до якого остання мала приступити до відбування призначеного покарання з 21.11.2016 року. Незважаючи на раніше винесені застереження у виді письмового попередження, ОСОБА_4 знаходилась на обліку Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, будучи належним чином ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання, а також попередженою про відповідальність за ухилення від відбуття громадських робіт і маючи можливість виконувати визначене судом покарання, в порушення положень « Інструкції про порядок відбування покарання, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю, щодо осіб, засуджених до таких покарань», маючи прямий умисел, направлений на ухилення від відбування покарання, без поважних причин не виконала свій обов`язок щодо відбування покарання у виді громадських робіт, та з 21.11.2016 року жодного разу не з`явилась для виконання таких робіт.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, визнала в повному обсязі, розкаялась, не оспорювала фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. В суді показала,що їй було відомо про вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2016, яким її було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначене покарання у виді 80 годин громадських робіт. Проте вона не відбула покарання у виді громадських робіт, не з`являлась для їх відбування, хоча її було повідомлення про порядок проходження громадських робіт. Про наслідки ухилення від відбування такого покарання її попередили. Про поважність причин не відбування покарання у виді громадських робіт вона не повідомила кримінально виконавчу інспекцію.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є визнання вини та щире розкаяння.
Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину.
Санкцією ч.2 ст.389 КК України передбачено покарання у виді арешту та обмеження волі на певний строк.
Обвинувачена ОСОБА_4 має малолітню дитину- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до вимог ч.3 ст.60 КК України арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років та відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяти років.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, за які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках, суд за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Отже, покарання визначені санкцією статті за якою засуджується ОСОБА_4 не можуть бути до неї застосовані, тому вона підлягає звільненню від покарання.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та звільнити від покарання.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт виконувати самостійно.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1