Провадження 11-кп/792/73/18
Справа № 674/977/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000431 від 10.07.2017 року за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Дунаєвецького районного суду від 23 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Дунаєвецького районного суду від 23 жовтня 2017 року
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ходоровці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого у цивільному шлюбі, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 3357 грн 04 коп. та у відшкодування моральної шкоди 4000 гривень.

За вироком суду, ОСОБА_10 , 09 липня 2017 року близько 21 години 30 хвилин, знаходячись у приміщенні пивного намету «Оболонь» по вул. Могилівська,29 в м. Дунаївці Хмельницької області, під час суперечки, яка виникла на ґрунті неприязних стосунків, умисно схопив ОСОБА_8 обома руками за плече та передпліччя і наніс йому один удар головою в область обличчя, внаслідок чого останній знепритомнів та упав на землю, після чого наніс більше десяти ударів руками та ногами в область голови та грудної клітки ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, одного синця в області повік лівого ока з розповсюдженням на ліву щочну, скулову область з ліва та на лобну область зліва, одного синця в області повік правого ока з розповсюдженням на лобну область та спинку носа, трьох синців в щочній області з права, одного синця в завушній області з права, семи синяків по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, одного синяка по внутрішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, одного синяка по передньо- під пахвинній лінії з ліва в проекції 7-8 ребер, одного синяка по білягрудинній лінії зліва в проекції 2-4 ребер, крововиливів під склерами лівого та правого очей, одного садна на верхній губі з права, одного садна в міжбрівній області та одного садна на нижній повіці лівого ока, які по ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок Дунаєвецького районного суду від 23 жовтня 2017 року в частині призначення ОСОБА_10 покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн в дохід держави скасувати і в цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі; вирок суду в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_10 на користь потерпілого змінити і стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 20000 грн моральної шкоди.

При цьому вказує, що вирок Дунаєвецького районного суду в частині призначення міри покарання і суми моральної шкоди є незаконним.
В порушення ст. 65 КК України вирок суду в частині призначення ОСОБА_10 покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд прийшов до помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого шляхом сплати штрафу та не врахував, що ОСОБА_10 вже притягувався до кримінальної відповідальності за умисне нанесення тілесних пошкоджень потерпілому, але на шлях виправлення не став.

Після вчинення злочину та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 не попросив вибачення у потерпілого, не вживав заходів для досягнення порозуміння з останнім, не відшкодував витрат на лікування та моральної шкоди. Така поведінка вказує на те, що ОСОБА_10 не бажає стати на шлях виправлення.

Частково задовольняючи цивільний позов, суд залишив поза увагою те, що крім фізичного болю та матеріальної шкоди, ОСОБА_8 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, викликаних неправомірними діями обвинуваченого, приниженні честі та гідності, порушенні звичного способу життя та що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий змушений був проходити курс лікування.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого, потерпілого та його представника, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь-ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено, не знаходить таких і суд апеляційної інстанції.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, що злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має сім`ю, в скоєному щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину.
З урахуванням вказаних обставин суд прийшов до правильного висновку про застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 покарання, у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яке є доцільним та достатнім для його виправлення, у виді штрафу.
Підстав для застосування більш тяжкого покарання, з врахуванням особи обвинуваченого та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд першої інстанції не знайшов, не знаходить таких підстав і суд апеляційної інстанції.
З цих підстав не можуть бути задоволеними доводи представника потерпілого ОСОБА_9 про необхідність застосування обвинуваченому більш тяжкого покарання.

Разом з тим, задовольняючи частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди, суд першої інстанції, враховуючи вимоги вимог ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини обвинуваченого, з урахуванням вимог розумності та справедливості, прийшов до висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди у сумі 4000 грн.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч.1, п.п.1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Встановлено, що у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, які виразилися в умисному заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, потерпілий ОСОБА_8 зазнав моральних страждань.

Відповідно до висновку експерта № 99 від 21.07.2017 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку; синців - в область повік лівого ока з розповсюдженням на ліву щочну, скулову область з ліва та на лобну область зліва-1, в область повік правого ока з розповсюдженням на лобну область та спинку носа -1, в щочній області з права -3, в завушній області з права -1, по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині -7, по внутрішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині-1, по передньо - підпахвинній лінії з ліва в проекції 7-8 ребер-1, по білягрудинній лінії зліва в проекції 2-4 ребер -1; крововиливів під склерами лівого та правого очей; саден на верхній губі з права-1, в міжбрівній області-1 на нижній повіці лівого ока-1 (а.п. 10, 11).

В період з 25 липня 2017 року по 04 серпня 2017 року ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в Кам`янець-Подільській центральній районній лікарні (а.с. 49).

Тому враховуючи перенесений потерпілим фізичний біль, моральні переживання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, негативні зміни у житті потерпілого ОСОБА_8 , які сталися через протиправні дії обвинуваченого, колегія суддів з урахуванням вимог розумності та справедливості, приходить до висновку, що вирок суду в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у сумі 4000 грн слід змінити та стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у сумі 10000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дунаєвецького районного суду від 23 жовтня 2017 року в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_8 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

В решті вирок Дунаєвецького районного суду від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3