АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги директора ПП «АДІТУМ МАРКЕТ» ОСОБА_5 , директора ТОВ «АМЛАК» ОСОБА_7 , директора ТОВ «УКРІНДЕКСПРОМ» ОСОБА_8 , директора ПП «ПЕТРА-РЕЗЕРВУ» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках:

- ПП "АДІТУМ МАРКЕТ" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ;
- TOB "АМЛАК" () № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ;
- ТОВ "АЛЬМІКС ГРУП КОМПАШ" () використовує у своїй діяльності відкриті банківські рахунки № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 .
- ТОВ "МАКРОС КОМПАНГ () № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 ;
- TOB "М СТРОЙПОСТАВКА" () № НОМЕР_13 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_14 .
- ПП "ПЕТРА-РЕЗЕРВ" () використовує № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 ;
ТОВ "СЕЛВІЛЕНД () № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 ;

- ТОВ "УКРЇНДЕКСПРОМ" () № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , у ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627), та видаткових операцій за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, директор ПП «АДІТУМ МАРКЕТ», директор ТОВ «АМЛАК», директор ТОВ «УКРІНДЕКСПРОМ», директор ПП «ПЕТРА-РЕЗЕРВУ» подали апеляційні скарги.

Директор ПП «АДІТУМ МАРКЕТ» в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що посадові особи підприємства не перебувають у статусі підозрюваного, обвинуваченого та не несуть і не можуть нести будь-якої матеріальної відповідальності, тим паче за дії невстановлених осіб. Також, на думку апелянта, відсутні підстави вважати вказане майно таким, що відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то враховуючи, що розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

За аналогічних доводів і підстав директор ТОВ «АМЛАК», директор ТОВ «УКРІНДЕКСПРОМ», директор ПП «ПЕТРА-РЕЗЕРВУ» просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Однак, до початку розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява директора ПП «ПЕТРА-РЕЗЕРВ» ОСОБА_9 про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2017 року.

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на вище викладене, як вважає колегія суддів, апеляційне провадження за апеляційною скаргою директора ПП «ПЕТРА-РЕЗЕРВУ» ОСОБА_9 , підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, думку представників власників майна, які підтримали подані апеляційні скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали судової справи по розгляду клопотання слідчого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 01.06.2017 року було постановлено без виклику представників власників майна, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується безпосередньо поданих апеляційних скарги, то слід зазначити про наступне.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів провадження, Головним управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000476 від 19.04.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

01.06.2017 року слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м.Києві та Київській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках, перелік товариств та номера рахунків наведені у клопотанні слідчого.

01.06.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена директором ПП «АДІТУМ МАРКЕТ» ОСОБА_5 , директором ТОВ «АМЛАК» ОСОБА_7 , директором ТОВ «УКРІНДЕКСПРОМ» ОСОБА_8 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних скарг зазначених осіб, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.
Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно у відкритому кримінальному провадженні є речовим доказом.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та сторона обвинувачення не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення місцевого суду слідчим суддею наведені вимоги закону належним чином не дотримано.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим як вважає колегія суддів, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а відтак наявність правової підстави для арешту майна, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України, на думку колегії суддів, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на майно грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках ПП «АДІТУМ МАРКЕТ», ТОВ «АМЛАК», ТОВ «УКРІНДЕКСПРОМ», а апеляційні скарги задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого у накладенні арешту на майно зазначених товариств, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Поновити директору ПП «АДІТУМ МАРКЕТ» ОСОБА_5 , директору ТОВ «АМЛАК» ОСОБА_7 , директору ТОВ «УКРІНДЕКСПРОМ» ОСОБА_8 , директору ПП «ПЕТРА-РЕЗЕРВУ» ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги директора ПП «АДІТУМ МАРКЕТ» ОСОБА_5 , директора ТОВ «АМЛАК» ОСОБА_7 , директора ТОВ «УКРІНДЕКСПРОМ» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках: ПП "АДІТУМ МАРКЕТ" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; TOB "АМЛАК" () № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; ТОВ "УКРІНДЕКСПРОМ" () № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , у ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках: ПП"АДІТУМ МАРКЕТ" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; TOB "АМЛАК" () № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; ТОВ "УКРІНДЕКСПРОМ" () № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , у ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) відмовити.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою директора ПП «ПЕТРА-РЕЗЕРВУ» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2017 року, закрити, у зв`язку із відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4442/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1