Справа № 192/22/18
Провадження № 1-кп/192/101/18
В И Р О К
Іменем України
"19" лютого 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000881, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, який місця реєстрації не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, раніше судимого:

12 липня 2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2017 року ОСОБА_3 вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт.

08 вересня 2017 року вирок, який набрав законної сили, за розпорядженням суду, був направлений до виконання Солонянського районного відділу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, де ОСОБА_3 , був попереджений інспектором про обов`язкову явку до Василівського старостинського округу Солонянської об`єднаної територіальної громади для відбуття призначеного вироком суду покарання у виді 200 годин громадських робіт та складання графіку виконання громадських робіт, визначення їх виду.

В той же день, тобто 08 вересня 2017 року, ОСОБА_3 , під розпис був ознайомлений з графіком відбування громадських робіт на вересень 2017 року, але останній, маючи умисел на ухилення від відбування громадських робіт, умисно ухилився без поважних причин від відбування вказаного покарання, оскільки з запланованих згідно графіку 60 годин громадських робіт відпрацював лише 48 годин.

27 вересня 2017 року, 28 вересня 2017 року, 29 вересня 2017 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел для відбуття громадських робіт не прибув, про можливі поважні причини свого неприбуття не повідомив.

20 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 був викликаний до Солонянської об`єднаної територіальної громади де був під підпис ознайомлений з графіком відбування громадських робіт на жовтень, відбування яких повинен був розпочати 23 жовтня 2017 року. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на ухилення від відбування громадських робіт, ОСОБА_3 не відбув жодної години громадських робіт за жовтень 2017 року.

Згідно встановлених обов`язків ОСОБА_3 мав відбути 200 годин громадських робіт, але останній умисно ухилився без поважних причин від відбування вказаного покарання, відбувши в цілому за весь період 48 годин з 200 годин призначених вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року, тобто здійснив невихід більше 2 разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, не виконав встановлених обов`язків та порушив порядок і умови відбування покарання, що відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування громадських робіт.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладеному в обвинувальному акті.

Показав, що він був ознайомлений з графіком відбування покарання неодноразово, але не відбував покарання умисно, причину пояснити не зміг.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений ухилився від відбування покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року, і невідбута частина покарання, згідно довідки № 198 від 16 лютого 2018 року начальника Солонянського РВ Південно-Східного МРУ ВКПП, складає 148 годин громадських робіт, то суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, дану невідбуту частину покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, слід частково приєднати до покарання призначеного за цим вироком, при цьому при складанні суд враховує положення п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком три місяці.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року до покаранням за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком три місяці десять днів.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1