Справа № 212/7913/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, має неповну вищу освіту, не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , в якому зазначене про те, що ОСОБА_6 , 29.04.2017р. приблизно о 09.00 годин, знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «Омега» с/м «Варус-12», який розташований за адресою: м-н 5-й Зарічний, 11-к в Покровському районі міста Кривого Рогу, підійшов до каси № 13, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, діючи на досягнення злочинного результату, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для оточуючих, підійшов до каси №13, за якою знаходилась касир ОСОБА_7 та скориставшись моментом відчинення грошового ящику касового апарату, шляхом ривку, відкрито заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 5200 гривень, які належать ТОВ «Омега» с/м «Варус-12» та намагався зникнути з місця вчинення ним кримінального правопорушення, проте, не вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний намір з причин, що не залежали від його волі, через те, що був викритий співробітниками ТОВ «Омега» с/м «Варус-12» біля вказаної каси.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 намагався відкрито викрасти належні ТОВ «Омега» с/м «Варус-12» грошові кошти в сумі 5200 гривень, проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що був викритий співробітниками вказаного супермаркету разом з викраденим майном, яким не встиг розпорядитися на власний розсуд та звернути на власну користь.

09.11.2017р. про підозру у вчинені вказаного злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.1 ст.186 КК України за ознаками незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не доведене до кінця з причини, що не залежали від волі особи, повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 проведено амбулаторну психіатричну експертизу, згідно висновку якої за №230 від 23.11.2017р., останній в період часу здійснення інкримінованого йому правопорушення страждав і в даний час також страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії простої, безперервно поточної з вираженим дефектом за змішаним типом. ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Крім того, ОСОБА_6 , в період часу здійснення інкримінованого йому правопорушення в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії простої, безперервно поточної з вираженим дефектом за змішаним типом, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 за своїм психічним станом в даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним режимом нагляду.

Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинено ОСОБА_6 у стані неосудності, прокурор просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказавши, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 .
Судом в якості експерта допитана лікар психіатр ОСОБА_8 яка пояснила, що ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням шизофренія, параноїчної форми, є інвалідом 2 групи по психіатричному захворюванню. Зазначений діагноз невиліковний, та потребує постійного лікарського нагляду та вживання для підтримки стану лікарських препаратів.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що на даний час ОСОБА_6 не проявляє агресії, тому лікарських препаратів вона йому не дає, після скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_6 пройшов курс лікування, тому при розгляді питання про застосування примусових заходів медичного характеру просила суд не застосовувати означені заходи.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 з тих же підстав, заперечувала проти клопотання прокурора.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що клопотання є законним і обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містять у собі ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами.
З висновку судово-медичної експертизи № 230 від 23.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 страждає на хронічне душевне захворювання у формі шизофренії простої, безперервно поточної з вираженим дефектом за змішаним типом. ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Крім того, ОСОБА_6 , в період часу здійснення інкримінованого йому правопорушення в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії простої, безперервно поточної з вираженим дефектом за змішаним типом, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 за своїм психічним станом в даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним режимом нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Сукупність досліджених доказів дає підстави зробити суду висновок, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння в стані неосудності, що є підставою відповідно до ст. 20 КК України для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд, при визначенні виду примусового заходу медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_6 вчинив діяння, яке законодавцем віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_6 страждає на хронічну душевну хворобу у формі шизофренії параноїдальної. Ступінь наявних порушень така, що на момент інкримінованого йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що оскільки в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені ним у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання та на даний час не видужав, до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст. ст.503,512,513 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речові докази: грошові кошти в сумі 5200 гривень, які зберігаються під зберігальної розпискою представника потерпілого ОСОБА_9 залишити в його розпорядженні, диск CD+R на якому маються відеозапис з камер внутрішнього відео спостереження від 29.04.2017р., який долучений до матеріалів справи залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області суд протягом 30 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1