Справа № 554/1366/18
Дата документу 28.03.2018
В И Р О К
Іменем України
28 березня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000003 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Макарівського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, молодшого сержанта військової служби за контрактом військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), сапера, учасника бойових дій, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , без дозволу командування вказаної частини та поважних причин, 17 червня 2017 року не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 із відпустки в умовах особливого періоду та в подальшому проводив час за місцем проживання в с. Іванівка Кобеляцького району Полтавської області, нікуди не відлучався та займався домашніми справами, і лише 5 грудня 2017 добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону та повідомив про скоєний злочин.

Під час досудового розслідування 28 лютого 2018 року між прокурором, обвинуваченим та його захисником була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 з урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного буде призначене основне покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді трьох років позбавлення волі. При цьому сторони з урахуванням наведеного визнали за можливе при призначенні основного покарання застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть вжиті до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим, його захисником та прокурором.
Судових витрат і речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 373, 374 та 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Угоду від 28 лютого 2018 року по кримінальному провадженню № 0000003 про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником та прокурором, затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому основне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно з ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику

судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1