Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/53/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/3585/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахіно Абанського району Красноярського краю РФ, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На ОСОБА_7 строком до 26 лютого 2017 року включно покладені обов`язки: з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом і у призначений час; носити електронний засіб контролю; повідомити слідчого, прокурора або суд про можливість зміни свого місця проживання у разі наявності поважних причин.

Підозрюваному ОСОБА_7 роз`яснено, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя послався на наступні обставини: суду не була доведена та доданими до клопотання матеріалами не підтверджена наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України; клопотання не містить підтвердження факту переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування чи суду, оскільки незважаючи на постанову від 06.10.2016 року він був оголошений у розшук, але матеріали провадження не містять жодного повідомлення про виклик ОСОБА_7 до органів досудового слідства, а як встановлено судом з пояснень ОСОБА_7 та допитаних свідків, за місцем реєстрації ОСОБА_7 взагалі ніколи не мешкав, а за відомою слідством адресою АДРЕСА_2 , він мешкав ще до дати скоєння інкримінованого кримінального правопорушення; досудовим слідством не спростовані пояснення ОСОБА_7 про знаходження на стаціонарному лікуванні в Запорізькій обласній лікарні під час його перебування у розшуку; прокурором не доведена неможливість запобігання наявному у справі ризику при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Після чого постановити нову ухвалу про застосування щодо ОСОБА_7 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 строком на 60 діб, пославшись на те, що обраний судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належного уникнення ризикам, передбаченим п.п. 1, 5, ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід не є перепоною для вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування, суду, а для належного забезпечення вказаного кримінального провадження необхідно застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, для чого у суду першої інстанції були достатні підстави для задоволення вказаного клопотання та застосування відносно ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності і обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погодилася із висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органами досудового розслідування та стороною захисту.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що стороною обвинувачення не було наведено жодного доказу, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_7 продовжить вчиняти нові злочини.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушень, рішення слідчого судді ґрунтується на вимогах ст. 178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що заявлений слідчим у клопотанні ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливого вчинення нових кримінальних правопорушень дійсно існує, однак застосований слідчим суддею запобіжний захід в повній мірі зможе запобігти заявленому ризику.

Існування ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України слідчим і прокурором не було доведено.

Доводи апелянта про те, що підчас розгляду клопотання слідчого стороною обвинувачення було доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованими.

В матеріалах провадження відсутні відомості що підозрюваний порушував умови обраного йому слідчим суддею запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4