Справа № 159/3814/17
Провадження № 1-кп/159/338/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001957 від 24 серпня 2017 року, на підставі угоди про примирення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні малолітня дитина, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.10.2002 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.06.2003 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. 21.07.2008 Ковельським міськрайонним судом Волинської області звільнено умовно-достроково на 2 місяці 23 дні;

- 24.03.2009 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.01.2010 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 20.07.2012 Іваничівським районним судом Воликської області за ч. 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2010 і остаточно призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом судимість, 22.08.2017, близько 10 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні супермаркету «Наш Край», що в м. Ковель по вул. Грушевського, 10, переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, повторно, таємно викрав змінні касети для гоління марки «Gillete MACH 3», вартістю 143 гривні 13 копійок, в кількості 3 штуки, які знаходились на торгових стелажах біля каси № 3 даного супермаркету, чим завдав майнової шкоди ТзОВ «Арго - Р» супермаркету «Наш Край» на загальну суму 429 гривень 39 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого подали суду угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

За умовами укладеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував завдану представнику потерпілого майнову шкоду. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до укладеної угоди, сторонами погоджено, що під час досудового розслідування потерпілому відшкодовано матеріальні збитки, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру представник потерпілого до обвинуваченого немає. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений та представник потерпілого вважають, що угода підлягає затвердженню.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди, укладеної 14.09.2017 між обвинуваченим та представником потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинено злочин, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку представника потерпілого та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України, завдана матеріальна шкода представнику потерпілого повністю відшкодована.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Представник потерпілого та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.3-7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відомості про процесуальні витрати по відсутні.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 14 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001957 від 24.08.2017.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Вирок на підставі угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору та представнику потерпілого.

Головуючий:ОСОБА_1