АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Агросахінвест-2002» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2017 року,-
В с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що слідчий суддя задовольняючи клопотання належним чином не врахував джерела надходжень тих грошових коштів, які були арештовані. Вказані грошові кошти надходили від суб`єктів господарювання, з якими у товариства існують тривалі договірні відносини, зокрема внаслідок реалізації на користь цих суб`єктів товарів. Це спростовує висновок слідчого судді, що грошові кошти набуті злочинним шляхом, а відтак є доказами і щодо них повинен бути накладений арешт. Суд не надав належної оцінки, що товариство засновано ще у 2002 році та здійснює у відповідності до законодавства свою господарську діяльність з виробництва та реалізації продукції, є сумлінним платником податків. Крім того, на думку апелянта є незрозумілим з оскаржуваного рішення суду, яким саме чином ТОВ «Агросахінвест-2002» або його службові особи мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Таким чином, будь-які правові підстави для накладення арешту на майно товариства, як вважає апелянт, відсутні.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то враховуючи, що розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 05.04.2017 року було постановлено без виклику представника власника майна, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
05.04.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Отже, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні прокурора, має бути встановлено правову підставу для накладення арешту на майно.
Однак, наведені норми закону ні стороною обвинувачення, ні слідчим суддею не дотримані.
Визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, послався на вимоги ст. 170 КПК України, при цьому з посиланням на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто має ознаки речового доказу, без обґрунтування підстав задоволення клопотання прокурора відповідно до встановлених обставин кримінального провадження, з урахуванням вказаних норм закону.
Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких органом досудового розслідування вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, в ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно зазначене у клопотанні слідчого містить ознаки речового доказу, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення вказане майно має до розслідуваного вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, апеляційний суд вважає, що у даному провадженні стороною обвинувачення не доведено необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.
На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Поновити представнику власника майна ТОВ «Агросахінвест-2002» - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Агросахінвест-2002» - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2586/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1