Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000761 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2017 року в задоволенні клопотання відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляції, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, яки проти її задоволення заперечили, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження за доводами скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, однак не довели наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, і що застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням зазначених обставин суд обґрунтовано відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та зобов`язав його з`являтись на виклик до слідчого, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання чи роботи та заборонив виїжджати за межі Волинської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.
В апеляційну інстанцію прокурором також не представлено переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, побудоване на припущеннях, є непереконливим, не підтверджується доказами і не свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 179, 181, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 12.12.2017р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_10