Дата документу Справа № 334/7825/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/7825/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/1408/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м.Запоріжжя,

ВСТАНОВИЛА:
підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 28 листопада 2017 року по 26 січня 2017 року включно. Визначена застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 33680 гривень.
При прийнятті рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а також ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя дійшов висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляційних скаргах:
- підозрюваний ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що оскаржувана ухвала, на його думку, є необґрунтованою та незаконною. Слідчий суддя неповно з`ясував усі фактичні обставини справи. Будь-які докази його причетності до інкримінованого йому злочину відсутні.
- захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 також просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Слідчим та прокурором, на його думку, не було доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні. Підозрюваний має постійне місце проживання, вправно з`являється до органів досудового слідства за першою вимогою. Крім того, до нього раніше застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він не порушував.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що 05 листопада 2017 року, о 17-00 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 зайшов до відділення загальної хірургії, яка розташована на третьому поверсі 9-ї міської лікарні м.Запоріжжя за адресою: м.Запоріжжя, вул.Щаслива, буд.1, з метою відвідування хворої ОСОБА_11 , яка в цей час проходила стаціонарне лікування у вказаній лікарні.

Знаходячись у приміщенні палати №3, у якій проходить курс лікування ОСОБА_12 , ОСОБА_6 почав конфліктувати з ОСОБА_13 , використовуючи при цьому у спілкуванні нецензурну лайку, внаслідок чого остання почала голосно кричали. На крик ОСОБА_14 до вказаної палати увійшов лікар хірург ОСОБА_15 , який попрохав ОСОБА_6 залишити приміщення лікарні та не порушувати у ній громадський порядок. У відповідь ОСОБА_6 почав висловлюватись у сторону ОСОБА_15 , нецензурною лайкою, потім вийшов з приміщення палати №3 до загального коридору відділення та зайшов до приміщення жіночого туалету разом з ОСОБА_10 .

Після цього лікар ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 умисно ігнорує його прохання та своїми діями та висловлюваннями продовжує порушувати громадський порядок у приміщенні лікарні, викликав співробітників охорони для того, щоб припинити протиправні дії ОСОБА_6 .

В подальшому, за допомоги співробітників охорони лікарні, ОСОБА_6 вийшов з приміщення жіночого туалету та почав йти у сторону виходу з приміщення вказаного відділення. При цьому ОСОБА_6 продовжував висловлюватись нецензурною лайкою у сторону ОСОБА_15 , не зважаючи на те, що він своїми діями порушує спокій осіб, які проходять лікування у вказаному відділені. Пройшовши повз ОСОБА_15 , продовжуючи конфліктну ситуацію, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, бажаючи в такий спосіб протиставити себе суспільству, знаходячись у громадському місці, а саме: приміщенні відділення загальної хірургії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та правил поведінки у ньому, в присутності пацієнтів та лікарів лікарні, продовжив висловлюватися нецензурною лайкою в бік ОСОБА_15 , тим самим принижуючи людську гідність, не бажаючи припиняли свої хуліганські дії, не реагуючи на вимоги і прохання співробітників лікарні, продовжуючи діяти з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав з правої кишені власної куртки розкладний ніж, який носив при собі, та тримаючи його у правій руці, наблизився до ОСОБА_15 та здійснив замах рукою, у якій знаходився ніж, з метою нанесення удару в область тулубу ОСОБА_15 . В цей час руку з ножем ОСОБА_6 схопив практикант лікарні ОСОБА_16 та завів її за спину. Після чого ОСОБА_6 викинув з руки ніж та припинив свої протиправні дій.

05 листопада 2017 року до ЄРДР за №0004862 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
27 листопада 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційних скарг; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг і вважала, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_17 , вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини інкримінованого йому правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином. Слідчий суддя з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах провадження, з додержанням вимог ст.194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , що підтверджується наявними доданими до клопотання доказами.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами: відомостями з протоколу огляду місця події, показаннями потерпілого ОСОБА_15 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_10 під час допиту показала, що прийшла до лікарні разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 , який дістав з кармана ніж та здійснив замах рукою з ножем на потерпілого ОСОБА_20 .
Під час пред`явлення особи для впізнання потерпілий ОСОБА_15 та свідок ОСОБА_16 впізнали ОСОБА_6 як людину, яка порушуючи громадський порядок, намагалась спричинити потерпілому тілесні ушкодження, тримаючи ніж у руці.
Тобто, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність встановлених фактичних обставин буде перевірятись під час досудового розслідування.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Доводи підозрюваного про його непричетність до інкримінованого йому правопорушення мають перевірятися органом досудового розслідування у встановленому законом порядку.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При прийнятті рішення слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стосовно нього три обвинувальних акта направлені до суду, а також дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, знову обґрунтовано підозрюється у тяжкому умисному кримінальному правопорушенні, не одружений, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, перебуває на обліку у наркологічному диспансері, за місцем реєстрації не проживає, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому існує об`єктивна загроза його втечі, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, з врахуванням фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та відомостей, які містяться в матеріалах провадження, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, тому підстав для задоволення цих скарг не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 28 листопада 2017 року по 26 січня 2017 року включно з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 33680 гривень, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4