АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2160/17 Справа № 185/4986/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 880000031, за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 175 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських повноважень на будь - яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності строком на 2 роки.

На підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного як основного, так і додаткового покарання.

Оскаржуваним вироком суду обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 грн., у дохід держави.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання.

ОСОБА_8 було визнано винуватим за засуджено за те, що він за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, будучи директором ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів», в порушення вимог ст. 43 Конституції України, ст. 1, ч. 3 ст. 15, ч. ч. 1, 6, ст. 24 ЗУ "Про оплату праці", ч. 5 ст. 97, ст. 115 КЗпП України, умисно та безпідставно, зловживаючи службовим становищем, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди працівникам товариства, в період часу з лютого 2016 року по грудень 2016 року, перебуваючи за місцем фактичного розташування адміністративного офісу ДП ДАК «Хліб-України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів», розташованого за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська 1а, розпоряджаючись коштами на розрахункових рахунках підприємства, не виплатив заробітну плату працівникам ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» більше, ніж за один місяць, а саме за лютий грудень 2016 року, при цьому здійснив інші платежі, чим збільшив суми невиплаченої заробітної плати перед працівниками та порушив конституційне право громадян на заробітну плату, у зв`язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі більш, ніж за один місяць перед працівниками у кількості 57 осіб на загальну суму 1 145 714, 50 грн.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи правильності встановлення судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації злочину, доведеності вини ОСОБА_8 , у той же час зазначає, що даний вирок підлягає скасуванню в частині призначеного цьому обвинуваченому покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що санкція ч. 1 ст. 175 КК України передбачає покарання у виді штрафу від 500 до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до 2 років, або позбавлення волі на строк до 2 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 175 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, не розглянув питання про призначення додаткової міри покарання, яка передбачена санкцією даної статті, в мотивувальній частині вироку не навів підстав не призначення додаткового покарання, а резолютивна частина вироку не містить посилання на ст. 69 КК України, що є порушенням закону України про кримінальну відповідальність, - неправильним тлумаченням, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, що просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі; обвинуваченого, його захисника та потерпілого, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 175 КК України та доведеність його вини ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Що стосується доводів сторони обвинувачення про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, то вони є обґрунтованими і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 52 КК України за один злочин може бути призначено лише одне основне покарання, передбачене в санкції статті Особливої частини цього Кодексу. До основного покарання може бути приєднане одне чи кілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від 2 до 5 років або як додаткове покарання на строк від 1 до 3 років.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Це покарання призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК України, за якою підсудний визнаний винним, а якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених ст. 55 КК України. Та обставина, що до постановлення вироку підсудний вже не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 69 КК, суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Оскаржуваним вироком суду обвинуваченого було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, санкцією якої передбачене як основне покарання у виді штрафу від 500 до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або виправних робіт на строк до 2 років, або позбавлення волі на строк до 2 років, так і обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

Не взявши до уваги обов`язковість призначення вказаного додаткового покарання, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 175 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, не виконав вимоги закону про кримінальну відповідальність та не призначив ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на визначений строк, як це прямо передбачене у санкції ч. 1 ст. 175 КК України. При цьому судом у мотивувальній частині вироку не було обговорене питання про можливість незастосування цього додаткового покарання на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, а резолютивна частина вироку посилання на дану статтю закону про кримінальну відповідальність не містить.

На думку колегії суддів, таке порушення з боку суду першої інстанції у розумінні ч. 1 ст. 413 КПК України належить вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у виді незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими, а оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, з ухваленням у цій частині нового вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Обговорюючи питання про вид та розмір покарання, що підлягає призначенню, колегія суддів, погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, не вбачає достатніх підстав для не призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки щодо цього обвинуваченого встановлено наявність лише одної обставини, що пом`якшує його покарання, - щирого каяття, яка не знижує ступень тяжкості вчиненого злочину достатньою мірою для застосування при призначенні покарання ОСОБА_8 положень ч. 2 ст. 69 КК України .

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 175 КК України у межах апеляційних вимог прокурора у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських повноважень на будь - яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності строком на 2 роки, оскільки таке покарання відповідає закону України про кримінальну відповідальність, є справедливим за видом та розміром, достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні вимоги щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення останнього від відбування призначеного покарання, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що не є особливо тяжким або тяжким злочином, має на утриманні сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого не позбавлений батьківських прав, обставин, що виключають застосування до цього обвинуваченого акту амністії, не встановлено і учасники апеляційного розгляду на їх наявність не посилалися.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 , задовольнити.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, скасувати в частині призначення покарання.
Ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 175 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських повноважень на будь - яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності строком на 2 роки.

На підставі п. "в" ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного і додаткового покарання.

В решті вирок суду - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до касаційного кримінального суду Верховного Суду України протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Копії вироку після проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4