В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі судових засідань обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0001197 від 03.05.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області Староконстянтинівського району, с. Киселі, громадянина України, ромської народності, без освіти, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за ч.1 ст.186 КК України,-

встановив:
02 травня 2017 року біля 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, перебуваючи на площі Кирила і Мефодія в м. Ужгороді шляхом ривка відкрито викрав від потерпілої ОСОБА_6 належний їй золотий ланцюжок, який знаходився на шиї потерпілої та зник в напрямку залізничного вокзалу, що у м. Ужгороді. Згодом пішов до ТОВ «Ломбард Заставно-кредитний дім», що знаходиться за адресою м. Ужгород вул. Мукачівська, 2, де реалізував викрадене майно, за що отримав грошові кошти в сумі 4114,00 грн.

Відповідно до відповіді ТОВ «Ломбард Заставно-кредитний дім» № 1143/5 від 26.05.2017 р., 02.05.2017 р. заставодавцем ОСОБА_7 закладено ланцюг золотий 750 проби загальною вагою 6,88 г., чистою вагою 6,77 г.

Відповідно до відповіді НБУ № 61-0050/38337 від 29.05.2017 р. станом на 02.05.2017 р, ціна одного грама золота 750 проби становила 792 гривень 41 коп.

ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди 5364,61 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав покази, якими підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу на розсуд суду та без її участі, у зв`язку з її поверненням до рідної країни Індії.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який до кримінальної відповідальності не притягався та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його особу, який раніше не судимий, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч.1 ст. 186 КК України.
Згідно ч.2 ст. 50 КПК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі обставити вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України з покладенням на нього обовязків передбачених ст.76 КК України..
Цивільний позов по справі відсутній

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по справі, а саме:

-недопалок упакований у спец пакет № 1214522, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів - знищити;

-оптичний диск DVD-R DR5FA1-00844, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1