Справа № 640/1003/18
н/п 1-кс/640/856/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" лютого 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власників майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника власників майна - адвоката ОСОБА_6 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 22.01.2018 до чергової частини ВСП ГУ НП в Харківській області надійшла заява про скоєння кримінального правопорушення від заступника директора з економічної безпеки приватного акціонерного товариства «Харківський завод транспортного устаткування» (далі ДП ХЗТУ), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 14, ОСОБА_9 про те що керівництво Державного підприємства «Харківський завод транспортного устаткування» вчиняє злочинні дії, спрямовані на знищення ДП ХЗТУ, а саме 22.01.2018 з території ДП ХЗТУ, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3, на автотранспорті: КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові яких вивезені верстати, що належать ДП ХЗТУ, без узгодження ДК «Укроборонпром», без виконання відповідних до закону процедур реалізації державного майна (проведення оцінки вартості майна, тендерні торги тощо), з метою їх послідуючої реалізації за ціною металобрухту. Крім того, заявник стверджує, що зазначені ним верстати, відповідно до постанови суду, знаходяться під арештом, виконання рішення якого покладено на міжрайонний ВДВС по Основ`янінському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 , яка заперечує факт знайомства з ОСОБА_4 та заперечує факт підписання будь яких договорів чи документів з керівниками ДП ХЗТУ.
Виходячи із вищевикладеного виникає необхідність у арешті вказаних вилучених речей.
Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно, є тимчасово вилученим майном.
Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 22.01.2018.
В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання.
Представник власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що 22.01.2018 слідчим було тимчасово вилучено два автомобіля КАМАЗ під час огляду місця події на металобазі по вул. Морозова, 8 в м. Харкові. Вважає, що клопотання не підлягає задоволення із наступних підстав. Про те, ким винесено клопотання про арешт майна, в описовій частині клопотання прізвище слідчого, який звертається із клопотанням, не зазначено. Транспортні засоби не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу та на підставі ч. 7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном. У своєму клопотанні слідчий не розмежував майно, яке було предметом злочину та автотранспорт, на якому це майно вивозилося. Слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту на речові докази тим, що існує необхідність їх використання для призначення експертиз та проведення інших слідчих дій. Із змісту клопотання можна зрозуміти, що експертиза та інші слідчі дії будуть виконуватися саме із обладнанням, яке належить підприємству. Автотранспорт, який був тимчасово вилучений 22.01.2018, не визнаний слідчим речовим доказом, цей автотранспорт не є речовим доказом та не буде використовуватися із вказаними слідчим цілями. Про те, що належний подружжю ОСОБА_11 автотранспорт не вважається слідчим речовим доказом свідчить також і те, що він зберігається на території заводу ім. Малишева, а не на спеціально відведеному майданчику, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104. У даному випадку кримінальне провадження, по якому винесене клопотання, проводиться по факту привласнення та розтрати майна посадовими особами державного підприємства, із яким власники автотранспорту та водії жодним чином не пов`язані. У клопотанні не міститься жодних даних про участь власників транспортних засобів або водіїв у вчиненні злочину. Жодних відомостей про провадження стосовно подружжя ОСОБА_11 до ЄРДР не вносилось. Підозра у вчинені злочину подружжю ОСОБА_11 або будь кому іншому не пред`являлась. У клопотанні слідчого не доведено необхідність такого арешту. Не вказано, яким чином незастосування арешту автомобіля може вплинути на зникнення, втрату або пошкодження майна пресів. У клопотанні слідчого вказано, що автотранспорт начебто є знаряддям вчинення злочину, що суперечить доданим до клопотання матеріалам, із яких вбачається, що ні власники, ні водії цих транспортних засобів не брали участь у вчиненні злочину, а транспортні засоби були залучені до перевезення обладнання без повідомлення власників та водіїв про протиправність цих дій. У клопотанні слідчого вказано, що вперше слідчий звернувся із клопотанням про арешт автотранспорту та іншого майна 23.01.2018. Ухвалою суду від 25.01.2018 клопотання було повернуто судом прокурору для усунення недоліків. Після усунення недоліків слідчий звернувся із клопотанням до суду 30.01.2018, про що свідчить штамп канцелярії суду на клопотанні. Вважає, що таким чином, слідчим не було дотримано вимоги п. 3 ст. 172 КПК України та порушено строк усунення недоліків клопотання про накладення арешту на майно. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку. Просить відмовити старшому слідчому СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання від 30.01.2018 про арешт майна, в частині, що стосується автотранспортних засобів, належних подружжю ОСОБА_11 , та зобов`язати слідчого повернути вилучені під час огляду 22.01.2018 автомобіль КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , причіп, д.н.з. НОМЕР_3 .
Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали позицію адвоката ОСОБА_6 .
Неприбуття в судове засідання інших власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
22.01.2018 з 15.40 год. до 17.00 год. згідно протоколу огляду місця події, на території «Пункту заготівки та переработки металобрухту», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 8, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 22.01.2018, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 11-23).
23.01.2018 о 15.55 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого старшого слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_12 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно.
Згідно розписки, вказана копія ухвали від 25.01.2018 про повернення зазначеного клопотання прокурору для усунення недоліків, отримана прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_12 29.01.2018 (а.с. 50 справи № 640/1003/18 н/п 1-кс/640/664/18).
Дане клопотання подано до Київського районного суду м. Харкова 30.01.2018 (а.с. 2).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час огляду, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, стороною обвинувачення не пізніше наступного робочого дня після вилучення в ході огляду місця події 22.01.2018 майна, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, 23.01.2018 було подано до Київського районного суду клопотання про арешти майна, вилученого під час огляду місця події.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як встановлено вище, 30.01.2018 о 10.30 год. до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання слідчого старшого слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області, погоджене з прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_12 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході огляду місця події 22.01.2018 за вище зазначеною адресою.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Згідно відповіді на запит слідчого, ДП «Завод ім. В.О. Малишева», листом т.в.о. генерального директора від 25.01.2018 № 378/91 повідомляє старшому слідчому СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , що в ДП «Завод ім. В.О. Малишева» маються умови для зберігання речових доказів у вигляді автотранспорту КамАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , КамАЗ д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_3 , в кузовах яких знаходяться три преса: прес кривошипний інв. № 8106 марка КД 2130, прес кривошипний інв. № 8108 Б/М, прес фрикційний інв. № 8036 Б/М та вони готові взяти на відповідальне зберігання вище зазначені речові докази для зберігання їх на території підприємства до вирішення питання по суті (а.с. 31, 32).
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Визначити місцем зберігання іншого арештованого майна, а саме вказаних вище документів - СВ ВСП ГУ НП в Хирівській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 54.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Резолютивна частина ухвали проголошена в судовому засіданні 01 лютого 2018 року. Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини - 02 лютого 2018 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1