Ухвала
Іменем України
21 березня 2018 р.

м. Київ
справа № 1319/12140/12

провадження № 51-1583ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які становлять охоронювану законом таємницю.
Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року.
ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції до суду касаційної інстанції.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 , зокрема, було залишено без руху у зв`язку з тим, що, всупереч вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України, у ній не було наведено доводів на обґрунтування незаконності оскарженого судового рішення з урахуванням положень ст. ст. 412-413 КПК України, а вимоги до суду касаційної інстанції щодо результатів розгляду касаційної скарги не відповідали ст. 436 КПК України.
Після отримання копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_4 повторно надіслав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року, проте зазначених в ухвалі касаційного суду недоліків не усунув. Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2018 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України цю касаційну скаргу ОСОБА_4 було повернуто.
Протягом строку, наданого ОСОБА_4 для усунення недоліків скарги, яка була залишена без руху, він знову звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на ухвалу судді Апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження за його скаргою на ухвалу районного суду, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів. Посилається на те, що апеляційним судом не дотримано його права брати участь під час судового розгляду в апеляційному суді. Просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та наявні копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
ОСОБА_4 оскаржив до апеляційного суду ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбаченим цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суддя суду апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу, окреме оскарження якої не передбачено, прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою.
Відповідне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження було постановлено суддею-доповідачем під час вирішення питання про прийняття апеляційної скарги і розгляд по суті апеляційної скарги ОСОБА_4 не призначався.
Участь особи, яка подала апеляційну скаргу, на даній стадії не передбачена кримінальним процесуальним законом, тому підстав вважати, що судом не дотримано процесуального права ОСОБА_4 брати участь у розгляді його апеляційної скарги немає.
На підставі наведеного Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Саме такі обставини встановлені судом при перевірці зазначеної касаційної скарги.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3