Номер провадження 1-кс/556/196/2017
У Х В А Л А
про задоволення скарги
Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника скаржника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володимирецького районного суду скаргу ОСОБА_6 на дії слідчого органу досудового розслідування, -
ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на дії слідчого СВ Володимирецького відділення поліції Варашського ВП ГУНП у Рівненській області з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, а саме лісопродукції (дошка обрізна), яка зберігається на майданчинку ДП «Володимирецьке лісове господарство».
Прокурор та слідчий заперечили проти задоволення вказаної скарги, надавши відповідні пояснення, зокрема, пояснили, що вантаж лісопродукції вилучено в рамках кримінального провадження, і підстав для його повернення не вбачається.
Заслухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Слідчим суддею встановлено, що 14.07.2017 року працівниками поліції затримано автомобіль «DAF XF 105.460» р.н. НОМЕР_1 з причепом марки KRONE SDP 27 р.н. НОМЕР_2 синього кольору та вилучено лісопродукцію, яку вказаний акатомобіль перевозив, а саме обрізною дошкою, який поміщено для зберігання на майданчинку ДП «Володимирецьке лісове господарство». Протокол вилучення та огляду автомобіля та лісопродукції не складався.
У ст.167 КПК України зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Слідчим суддею встановлено, що вантаж лісопродукції вилучено 14.07.2017 року без складання будь-яких процесуальних документів. 19.07.2017 року вказаний вантаж визнано речовим доказом. З огляду на це, процесуальний статус майна не визначений.
Таке майно, враховуючи шлях його вилучення та у відповідності до положень ст.237 КПК України може вважається тимчасово вилученим майном.
Тимчасово вилучене майно підлягає поверненню у випадках, визначених чинних чинним законодавством, в т.ч. у тих випадках, коли слідчий своєчасно не звернувся з клопотанням про арешт майна або у задоволенні такого клопотання слідчим суддею відмовлено.
На час розгляду скарги клопотань про арешт вантажу лісопродукції до Володимирецького районного суду не надходило, у зв`язку з чим законні підстави для утримання майна відсутні.
Посилання прокурора на ту обставину, що лісопродукція визнана речовим доказом і прилучена до матеріалів провадження, не спростовують висновків слідчого судді, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовано, в силу яких обставин чи властивостей лісопродукція є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.
Таким чином, враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що скаржник ОСОБА_6 є добросовісним набувачем лісопродукції, що підьверджується наданимим ним письмовими доказами, а саме товаро-транспортними накладними на відпуск лісопродукції, а також враховуючи, що вантаж лісопродукції не перебуває під арештом, і відносно неї не встановлено будь-яких інших обмежень, підстав для відмови в поверненні володільцю вилученого майна на зберігання суд не вбачає.
Подібний висновок суду ґрунтується також і на положеннях міжнародних договорів, які є частиною кримінально-процесуального законодавства України.
Так, у відповідності до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В той же час, органами поліції у даному випадку не дотримано встановленого порядку вилучення та утримання майна, що свідчить про відсутність підстав для його утримання.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно підлягає поверненню, а скарга ОСОБА_6 задоволенню.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 100, 167, 237, 303, 307, КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Зобов"язати слідчого СВ Володимирецького відділення поліції ГУНП у Рівненській області ОСОБА_4 або іншого, уповноваженого ним працівника Національної поліції повернути ОСОБА_6 під зберігальну розписку вантаж лісопродукції (дошка обрізна) в об`ємі 40 метрів кубічних, яка зберігається на території ДП "Володимирецьке лісове господарство".
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1