Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/83/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.193 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
законного представника о ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має базову середню освіту, учня 11-го класу ЗОШ № 81, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,

та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною у період з 18:00 год. до 07:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці до 28 лютого 2018 року включно, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, за наступних обставин.
30 грудня 2017 року, приблизно о 4.00 годині, неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись навпроти приміщення Запорізької міської клінічної лікарні №6, розташованої за адресою: м. Запоріжжя вул. Сталеварів, 34, біля торгівельного кіоску «Pizza Sem», безпричинно став чіплятись до раніше не знайомих громадян королівства ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, усвідомлюючи небезпечність своїх дій, бажаючи настання наслідків в результаті своїх хуліганських дій, а саме спричинення тілесних ушкоджень вказаним особам, ОСОБА_7 , під час бійки із вказаними особами, використовуючи ніж, що є предметом пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, який зберігав при собі, наніс декілька ударів в тіло ОСОБА_14 , чим спричинив останньому тілесні пошкодження у вигляді: колото-різаної рани лівого передпліччя, правої поперекової області, після чого продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 , не зупиняючись, наніс удар ножем в тіло ОСОБА_15 , спричинивши останньому тілесне пошкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням лівої верхньої долі лівої легені, а також наніс удар в ліве стегно ОСОБА_16 , спричинивши йому колото-різану рану.

Крім того, у вказані вище дату і час ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тяжкого тілесного пошкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, в ході хуліганських дій наніс удар ножем в тіло ОСОБА_15 , спричинивши останньому тілесне пошкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням лівої верхньої долі лівої легені, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

30 грудня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочинів, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, його вік, міцність соціальних зв`язків і наявність постійного місця проживання, а також відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Вважає, що про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів свідчить тяжкість вчиненого кримінального правопорушення. Домашній арешт, на думку прокурора, не зможе запобігти встановленим ризикам.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, заслухавши пояснення підозрюваного, його законного представника ОСОБА_9 та захисника адвоката ОСОБА_8 , які ухвалу слідчого судді вважали законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши на неповнолітній вік підозрюваного, недоведеність прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність доказів, яки б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого 31 грудня 2017 року було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.
З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик переховування є мінімальним.
Даних про неналежне виконання підозрюваним вже застосованого відносно нього запобіжного заходу, в тому числі відомостей про вплив на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення нового злочину після повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні, прокурором апеляційному суду не надано.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, і прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Запорізької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 грудня 2017 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4