АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0016882 від 08 січня 2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року,

за участю сторін у кримінальному провадженні:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 постановлено обчислювати з 20 травня 2016 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою відповідно до ч.5 ст.72 КК України, по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 5 100 грн.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою скасувати у зв`язку із відбуттям строку покарання. В решті вирок залишити без змін.

На обґрунтування доводів щодо суворості покарання посилається на те, що суд не в повній мірі при призначенні покарання врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, та залишив поза увагою зобов`язання ОСОБА_5 під час судового розгляду відшкодування потерпілій ОСОБА_8 в повному обсязі завданої матеріальної шкоди в розмірі 5100 грн., наявність на його утриманні матері-інваліда, вчинення ОСОБА_5 злочину середньої тяжкості та перебування його під вартою під час усього судового розгляду, що на думку захисника, теж слід вважати обставинами, які пом`якшують покарання.
Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.
Як установлено судом, 04 грудня 2014 року о 13.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою мережі Інтернет зайшов на сайт «doba.ua», де в розділі оголошень про здачу квартир в оренду подобово з метою скоєння крадіжки чужого майна обрав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Зателефонувавши потерпілому ОСОБА_9 , приїхав за вказаною адресою, де після огляду приміщення квартири сплатив потерпілому грошові кошти за добу проживання отримавши від неї ключі від замків вхідних дверей. 04 грудня 2014 року близько 22.00 години ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, повторно таємно викрав чуже майно, завдавши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 19692 гривень 93 копійки.
25 грудня 2014 року о 12.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою мережі Інтернет зайшов на сайт «doba.ua», де в розділі оголошень про здачу квартир в оренду подобово з метою скоєння крадіжки чужого майна обрав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Зателефонувавши потерпілій ОСОБА_10 , приїхав за вказаною адресою, де після огляду приміщення квартири сплатив потерпілому грошові кошти за добу проживання отримавши від неї ключі від замків вхідних дверей. 25 грудня 2014 року близько 19.00 години діючи умисно, протиправно, повторно таємно викрав чуже майно, завдавши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 8750 гривень 00 копійок.
В період часу з 16:00 години 13 січня 2015 року до 10:00 години 14 січня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , яку тимчасово орендував у ОСОБА_11 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, таємно, повторно викрав чуже майно, завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 7000 гривень.
16 січня 2015 року о 14.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою мережі Інтернет зайшов на сайт «doba.ua», де в розділі оголошень про здачу квартир в оренду подобово з метою скоєння крадіжки чужого майна обрав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 . Зателефонувавши потерпілій ОСОБА_8 , приїхав за вказаною адресою, де після огляду приміщення квартири сплатив потерпілому грошові кошти за добу проживання отримавши від неї ключі від замків вхідних дверей. 16 січня 2015 року близько 22.00 години ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, повторно таємно викрав чуже майно, завдавши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5100 гривень 00 копійок.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлені у встановленому законом порядку.
Заслухавши суддю, доводи обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який вважає вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Висновки суду, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні повторно таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за ч.2 ст.185 КК України, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому колегія суддів, не встановивши істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині, не переглядає їх відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Дії ОСОБА_5 за вказаними ознаками вірно кваліфіковані за 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доводи захисника обвинуваченого про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Судом першої інстанції при призначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується формально позитивно, стан його здоров`я, позицію потерпілих у справі, яким не відшкодовано шкоду та які просили призначити покарання ОСОБА_5 у максимальному розмірі, особливості й обставини вчинення кримінальних правопорушень,кількість епізодів, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, про яку зазначає захисник в апеляційній скарзі, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Із таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_5 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65, КК України, а призначене покарання відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_5 колегія суддів, не убачає.

Доводи захисника про неврахування судом як обставини, яка пом`якшує покарання наявність на утриманні ОСОБА_5 матері-інваліда, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів на підтвердження вказаних доводів, і вказана обставина сама по собі не дає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, не встановлено.

Вирок суду відносно ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3