Провадження № 1-кп/185/37/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Павлоград
Колегія Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 07 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
27 січня 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з прокуратури Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 07 вересня 2015 у відношенні ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалами суду від 30 січня 2017 року та 29 березня 2017 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про здійснення спеціального судового розгляду по даному кримінальному провадженню, оскільки відносно ОСОБА_8 , було здійснено спеціальне досудове розслідування у порядку ст. 297-1 КПК України, так як вона переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 під час вирішення питань, передбачених ст.ст.314, 315 КПК України,вважала за неможливе призначити судовий розгляд.

Зазначила, що не мала жодного побачення та спілкування з обвинуваченою, позицію щодо захисту обвинуваченої вона з нею не узгоджувала, місце перебування останньої не відомо, будь-який зв`язок з обвинуваченою відсутній.

Колегія суддів, заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку про відмову в здійсненні спеціального судового провадження та поверненню обвинувального акту виходячи з наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 викладенні лише фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення перешкоджає як обвинуваченій, так і її захиснику реалізації передбаченого ст. 42 КПК України права знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення її обвинувачують.
Згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_8 , оскільки їй фактично не висунуте обвинувачення. Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2015 року за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002365. Як вбачається з положень пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що гарантує кожній особі право на справедливий суд, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально карного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Також, всупереч викладених вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не визначено місце скоєння кримінального правопорушення та які конкретно дії здійснила ОСОБА_8 , що позбавляє останню можливості здійснити свій захист.

Отже, в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення та місця скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, на досудовому слідстві було порушено право на захист ОСОБА_8 . Відповідно до зазначеного обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному правопорушенні щодо особливо тяжких злочинів. Виходячи з реєстру досудового розслідування, долученого до даного обвинувального акту, в Розділі ІІ. Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії в п. 6 зазначено, що 17 вересня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а згідно Розділу ІІ. Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення в п.10 зазначено, що 18 вересня 2015 року була винесена постанова про залучення захисника ОСОБА_8 , тобто захисник був залучений вже після повідомлення про підозру.
На користь зазначених висновків колегії суддів свідчить й той факт, що до початку судового провадження у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 не мала побачень зі своїм захисником, не спілкувалася з останньою, не узгоджувала позицію захисту. Її місце знаходження не відоме, відповідно до викликів, які відображаються в газеті «Урядовий Кур`єр», остання не з`являється, причини неявки суду не повідомляє.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В обвинувальному акті встановлено невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України.

При поверненні обвинувального акту прокурору, колегія суддів враховує недотримання норм Кримінального процесуального кодексу України при направленні обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України до суду, порушення права на захист обвинуваченої ОСОБА_8 , що унеможливлює призначення судового розгляду без надання належних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, які покладені на суд згідно зі ст. 22 КПК України, що тягне за собою безумовне повернення обвинувального акту.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
В задоволенні клопотання про здійснення спеціального судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000471 від 07 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 258-3 КК України, відмовити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 07 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Донецької області для усунення виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2