Справа № 645/1437/16-к
Провадження №1-кп/645/49/18
У Х В А Л А
Іменем України

23 січня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за ч.ч.2, 3 ст. 185, ч.ч.2,3 ст. 289 КК України,

встановив:
В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться вказана кримінальна справа.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 р. відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід, обраний під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, на строк до 05.02.2018 р.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявивпро доцільність його продовження у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в період досудового розслідування.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , заперечуючи проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, просили суд змінити його на домашній арешт.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до цього спливу.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнови проти Росії» (п. 60).

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний

обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки судом не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, виключає можливість ухилення обвинувачених від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, а відтак існує реальна необхідність у продовженні строку тримання під вартою.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою на 60 діб та про неможливість обрання відносно них іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-199 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 23 березня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: