Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/298/18
Провадження № 1-кс/572/62/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області надійшло клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене на майно.
У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 172 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явилися оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступних висновків.
Органом досудового розслідування - СВ Сарненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненської області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 31.01.2018 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.3 КК України.
У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 31.01.2018 р., на підставі постанови слідчого автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , фактичними володільцями вказаного автомобіля являються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прилучено до матеріалів справи кримінального провадження в якості речового доказу.
Зазначений транспортний засіб може бути предметом вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та буде використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 98 КПК України набуває статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використанні, пересування, передачі чи відчуження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для звернення слідчого з відповідним клопотанням до суду стали обставини, які свідчать про те, що вищевказаний автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_3 Польща який вилучений у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні являється речовим доказом кримінального правопорушення. Як зазначає прокурор, на даний час реальні підстави вважати, що повернення вищевказаного транспортного засобу особі, у якої він вилучений, може призвести до приховування, зникнення, втрати чи передачі зазначеного речового доказу. Вказані обставини свідчать про можливість втрати речового доказу, що в подальшому негативно вплине на якість досудового розслідування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з меті забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення збереження речових доказів вбачається наявність правових підстав для накладення арешту.
Згідно положень ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий судця в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження ас. користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можу перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання про арешт майна - задоволити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 31.01.2018 року майно: автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , фактичними володільцями вказаного автомобіля являються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прилучено до матеріалів справи кримінального провадження в якості речового доказу до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрювані, її захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1