13.02.2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України,
питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, та клопотання обвинуваченого та його захисника, про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України.
18 грудня 2017 року, обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , не було завершено, до спливу дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк перебування його під вартою закінчується.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурори у судовому засіданні заперечували проти клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники, заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу та просили змінити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід на з триманням під вартою на домашній арешт.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує той факт, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказані злочини віднесені до категорії злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, відповідно, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебувати у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України, -
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.
Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 квітня 2017 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя