У Х В А Л А
20 жовтня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП м. Одеси ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Ширяєво, Одеської області, громадянки України, не заміжнбої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

26.02.2016 Ширяєвським районним судом Одеської області за ч.1 ст.15, ч.3 ст.185, ст. 69, ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, в силу ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.04.2015 по 23.04.2015, звільнена 16.06.2017 року,
підозрюваної в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових №0006506 від 18.10.2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що 18.10.2017 року, приблизно о 04 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 зайшла до приміщення караоке-бару «Max Рab», який розташований за адресою: м. Одеса, пл. Старосінна, 1а, де у оператора караоке замовила музику.

Перебуваючи в залі біля стола із пультом управління караоке, ОСОБА_4 побачила поряд із оператором ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сумку-клатч біло-сірого кольору, в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, при цьому вміст вищезазначеної сумки вона визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вміст сумки-клатч ОСОБА_7 , ОСОБА_4 дочекалась доки потерпіла вийде з приміщення залу та скориставшись відсутністю відвідувачів та інших співробітників караоке-бару біля себе, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаються не помітними, діючи умисно, зайшла за стіл оператора, відкрила гаманець та викрала з нього 3 525 гривень.

Крім того, перебуваючи поряд із пультом управління караоке ОСОБА_4 побачила відділення касового апарату, вміст якого також визначила об`єктом свого злочинного посягання. Діючи з вказаною метою шляхом вільного доступу ОСОБА_4 відкрила касовий апарат та заволоділа грошовими коштами загальною сумою 475 гривень, які також належали потерпілій ОСОБА_7 . Викрадені грошові кошти загальною сумою 4 000 гривень ОСОБА_4 поклала до лівої та правої кишені своєї куртки.

Далі, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця разом із викраденими грошовими коштами, непомітно для співробітниць караоке-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поспішаючи направилася в бік виходу з приміщення залу, маючи при цьому реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, однак у подальшому, розпорядитись викраденими грошовими коштами не змогла з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана співробітницею караоке-бару при виході.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагалась спричинити матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 4 000 гривень

18.10.2017 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України була затримано та цієї ж дати їй було повідомлено та вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме як: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

Підозра ОСОБА_4 , на думку органу досудового розслідування, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: заявою та допитом потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, окрім цього просив застосувати заставу як альтернативний запобіжний захід, у максимальному розмірі для санкції інкримінованої ОСОБА_4 статті, а саме у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрювана ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, так як вказані в клопотанні ризики не доведені ніякими доказами, свою вину у вчиненні вказанного правопорушення ОСОБА_4 визнає в повному обсязі, а тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрювану, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 5 років, , не заміжня, офіційно не працює, не навчається, що свідчить про відсутність в неї міцних соціальних зв`язків.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваної, яка раніше судима, не одружена, офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність в неї міцних соціальних зв`язків та її майновий стан, приймаючи до уваги що підозрювана вчинила злочин маючи не погашену судимість, зважаючи на те, що у досудовому розслідуванні кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України

Зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, який вчинила маючи не погашену судимість, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 2 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП м. Одеси ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, строком на 60 діб.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 2 прожиткових мінімума для працездатних осіб, тобто у сумі 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/20208/17.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 18.10.2017 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17.12.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
20.10.2017