Справа №486/565/17 26.10.2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001040, за апеляційною скаргою прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2017 року, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

-якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001040 від 20.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернуто прокурору Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 для усунення виявлених недоліків.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінально процесуального закону.

Призначити новий розгляді у суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001040 від 20.12.2016року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернуто прокурору Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 для усунення виявлених недоліків.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалу постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Вказує, що підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є невідповідність його вимогам ст.291 КПК України.

Зазначає, що слідчий при формуванні фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, дотримався вимог закону, зазначивши час, місце, спосіб, з посиланням на конкретні дії обвинуваченого в межах здобутих доказів, інші обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення в тому обсязі, в якому вони були ним встановлені під час досудового розслідування, вказана правова кваліфікація злочину з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому вважає безпідставними посилання суду на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Вказує, що в обвинувальному акті наведені фактичні дані які в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Крім того, прокурор звертає увагу, що під час підготовчого судового засідання всіма учасниками процесу висловлено думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
В провадження Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні № 0001040 від 20.12.2016 року з реєстром матеріалів досудового розслідування на підставі ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 02 червня 2017 року.
Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2017 року було призначено підготовче судове засідання, в яке викликані сторони кримінального провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, мотивуючи тим, що він складений відповідно до вимог КПК, перешкод для призначення судового розгляду немає.
Під час перевірки судом обвинувального акта на предмет дотримання стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України судом встановлено, що після викладу фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення за всіма епізодами обвинувачення, слідчим зазначено, а прокурором затверджено, що в матеріалах кримінального провадження достатньо підстав для оголошення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
На переконання суду, такий виклад правової кваліфікації в обвинувальному акті є недопустимим, оскільки за положеннями ст. 279 КПК України, під час досудового розслідування могли виникнути підстави для повідомлення про нову підозру, або ж зміну раніше повідомленої підозри.
Ухвалою суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001040 від 20.12.2016року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернуто прокурору Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 для усунення виявлених недоліків у розумний строк.

Повертаючи обвинувальний акт суддя вважав доводи прокурора щодо дотримання вимог ст. 291 КПК України при складанні та затвердженні даного обвинувального акта неспроможними і зазначив, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України однозначно не відповідає вимогам КПК України, оскільки формулювання обвинувачення в ньому відсутнє та не викладена правова кваліфікація.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України суддя має право повернути обвинувальний акт та реєстр прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт, суд вказав, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та зазначив, у чому саме полягає невідповідність.

Так, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

. Верховний Суд України у своїй постанові № 5-328 кс 16 від 24 листопада 2016 року, виклав правову позицію стосовно питання про повернення обвинувального акту.

Вказаною постановою зазначено, що суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Мотивуючи вказаний висновок Верховний Суд врахував наступне.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Тобто, обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист і це чітко визначено національним законодавством а також рішенням Європейського суду з прав людини.
Адже, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації правопорушення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в обвинувальному акті після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, при викладі правової кваліфікації кримінального правопорушення за всіма епізодами злочинної діяльності обвинуваченого, слідчим лише зазначено, а прокурором затверджено, що в матеріалах кримінального провадження достатньо підстав для оголошення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. Тобто, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, що позбавляє обвинуваченого ОСОБА_6 права бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Таке недотримання слідчим та прокурором вимог кримінального процесуального закону при складанні та направленні до суду обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, істотно порушує права учасників кримінального провадження, в тому числі і обвинуваченого, щодо забезпечення права на справедливий суд та свідчить про наявність недоліків, які перешкоджають призначити судовий розгляд.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001040 від 20.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України не відповідає вимогам кримінального процесуального закону , оскільки, правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та формулювання обвинувачення в ньому відсутні.
Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав на порушення вимог кримінального процесуального закону допущені слідчим та прокурором при складанні та направленні до суду обвинувального акта, як на обставину, що перешкоджає вирішенню всіх питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження та проведення судового розгляду і обґрунтовано виніс ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків законним і обґрунтованим, так як викладені в ухвалі недоліки, допущені при складанні обвинувального акту, унеможливлюють призначення на його підставі судового розгляду.
Отже доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 291, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09.08.2017р. якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001040 від 20.12.2016року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернуто прокурору Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 для усунення виявлених недоліків без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді