Справа № 545/3674/16-к
Провадження № 1-кп/545/157/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань №020000494 , який надійшов з Полтавської місцевої прокуратури, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Судіївка Полтавського району, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, не інваліда, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.164 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Упродовж часу з 01.01.2004 року по 01.09.2016 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом виплати аліментів, відповідно до постанови Київського районного суду м.Полтава від 01.11.1999 року та дубліката виконавчого листа Київського районного суду м. Полтави № А-200/1999 року будучи востаннє попередженим 13.09.2016 року державним виконавці Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, вдався до ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання своєї доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2016 року у сумі 71792,69 грн. відповідно до довідки розрахунку ВДВС Полтавського РУЮ.
Згідно з довідкою Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області № 3366/10/16-31-08-30 від 25.07.2016 року ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) взято на облік в ДПІ у м. Полтаві, як фізичну особу - підприємця 05.10.2007 року на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР). 29.08.2014 року до ЄДР внесено запис щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством. Станом на 25.05.2016 року ОСОБА_5 значиться на обліку в ДПІ у м. Полтаві, як фізична особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності. Згідно поданих звітів суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку, обсяг виручки від реалізації товарів 9робіт, послуг з наростаючим підсумком з початку року становить:
- За 4-й квартал 2007 року - 2500 грн.,
- За 4-й квартал 2008 року - 12 000 грн.,
- За 4-й квартал 2009 року 27 000 грн.,
- За 3-й квартал 2010 року 45 000 грн.
Також, згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_5 упродовж 2007 року одержував заробітну плату в ТОВ «ВК Полтава», а саме:
- За 1-й квартал 2007 року - 1067,52 грн. та 2842,18 грн.,
- За 2-й квартал 2007 року - 3540,97 грн.,
- За 3-й квартал 2007 року - 3344,52 грн.,
- З 4-й квартал 2007 року - 160,92 грн.
Окрім цього, згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_5 одержав дохід у 4 кварталі 2014 року від продажу (обміну) рухомого майна у сумі 83103 грн.
Відповідно до наданої довідки розрахунку Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції за виконавчим листом № А-200/1999 від 08.08.2014 року, виданим Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 було нараховано та сплачено аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в наступному вигляді:
За 2004 рік нараховано 2122,63 грн., сплачено - 0 грн.,
За 2005 рік нараховано 1892,58 грн., сплачено - 0 грн.,
- За 2006 рік нараховано 2587,66 грн., сплачено - 0 грн.;
- За 2007 рік нараховано 3295,71 грн., сплачено - 0 грн.,
- За 2008 рік нараховано 4136,34 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2009 рік нараховано 3093,42 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2010 рік нараховано 4993,29 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2011 рік нараховано 5941,44 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2012 рік нараховано 6927,96 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2013 рік нараховано 7391,97 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2014 рік нараховано 9738,00 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2015рік нараховано 11180,25 грн., сплачено 0 грн.,
- За 4 місяці 2016 рік нараховано 4286 грн., сплачено 0 грн.
За довідкою Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області № 6305/9/16-01-08-01-25 від 01.07.2016 року, згідно відомостей державного реєстратора та Реєстру само зайнятих осіб, ОСОБА_5 знятий з податкового обліку у ДПІ у м. Полтаві як фізична особа, що не отримувала доходи від підприємницької діяльності, але станом на 01.07.2016 року не завершила остаточні розрахунки.
У відповідності з інформацією Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області № 8347/9/16-01-13-02-18 від 06.08.2016 року ОСОБА_5 , перебував на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві з 04.10.2007 року, за неподання податкової звітності протягом року на підставі п. 20.1.37 ст. 20 Податкового кодексу України 07.06.2013 року за рішенням господарського суду №816/2536 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, 01.09.2014 року скасовано державну реєстрацію в єдиному державному реєстрі. Остання податкова звітність подана за 3 квартал 2010 року (звіт суб`єкта малого підприємництва фізичної особи - платника єдиного податку).
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, пояснив, що з 1999 року він працював на заводі в м.Полтава і з його зарплати проводились відрахування на аліменти. А потім давав кошти потерпілій на руки по жовтень 2013 року. В кінці 2013 року він посварився з потерпілою із за відсутності з її боку виховання їхньої спільної доньки і тому з листопада 2013 року перестав платити аліменти а потерпіла відповідно подала до виконавчої служби заяву про стягнення аліментів.
Цивільний позов потерпілої не визнав вказавши , що кошти , які присудженні були по рішенню суду по сплаті аліментів, останній надав по жовтень 2013 року і тому сума заборгованості є невірною. Також надав до суду банківські квитанції про перерахунки коштів потерпілій протягом 2007-2008 років.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у них з обвинуваченим народилась донька яку назвали ОСОБА_6 . А в серпні 1999 року вони припинили шлюбні відносини. В подальшому вона звернулась до суд для стягнення аліментів з ОСОБА_5 і відповідно рішенням суду її позов було задоволено. Отримавши виконавчий лист вона відповідно звернулась до виконавчої служби про стягнення аліментів. З червня 2000року вона пішла на роботу оскільки було недостатньо коштів на утримання дитини а донька ходила до дитсадка. Також у 2000 році ОСОБА_8 декілька разів приходив до неї та обіцяв погасити заборгованість по аліментам і дійсно давав кошти але це було десь гривень по 200 раз в три місяці. Потім протягом 2001 по 2004 рік не спілкувалась з обвинуваченим бо його не бачила і він не приходив. З 2005 року знову розпочала спілкуватись з ОСОБА_5 але кошти не сплачував. В 2006 році в неї-потерпілої народилась друга дитина і їй ніколи було займатись питанням стягнення аліментів і також в цей період був втрачений виконавчий лист, який вона поновила в 2008 році і повторно в 2015 році подала до виконання до виконавчої служби. Протягом 2005-2015 року по перерахунку через банк отримала лише один перерахунок від обвинуваченого 300грн., який рік не пам`ятає. Також з часу коли було завершено досудове слідство та справа передавалась до суду обвинувачений перераховував їй через банківську установу кошти , а саме по 300 гривань в жовтні, листопаді, грудні 2016 року та 400грн. в лютому 2017 року.
Також потерпіла заявила суду цивільний позов, в якому прохала стягнути з ОСОБА_5 80147 грн. 44 коп. матеріальної шкоди та 10000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Шкоду матеріальну зокрема аргументувала тим, що дана сума більша від суми зазначеної в обвинувальному акті оскільки нею підрахована заборгованість на час розгляду справи в суді а не на 01.09.2016 року як встановлено на досудовому слідстві.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила суду, що працюючи на посаді державного виконавця Київського ВДВС ГУЮ в Полтавській області вона вела виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки протягом 2015-2016 років. Нарахувала ОСОБА_5 заборгованість по аліментам на користь стягувача ОСОБА_7 починаючи з 2004 року по 2016 рік. До 2004 року заборгованість нею не нараховувалась оскільки відсутні дані щодо заробітних плат з яких можливо провести вирахування суми аліментів , які підлягають до стягнення помісячно. Також заборгованість була нарахована в повному обсязі оскільки в матеріалах провадження були відсутні будь які дані , що ОСОБА_5 сплачував аліменти. На неодноразові виклики до виконавчої служби останній не з`являвся та при передзвонюванні до нього-свідком телефон не брав. На початку травня 2016 року нею-свідком було передано матеріали виконавчого провадження до ВДВС Полтавського РУЮ для подальшого виконання. Зазначила, що технічно неможливо було нарахувати заборгованість по аліментам з 1999року однак якби вона це зробила то заборгованість була б більша.
Окрім показів потерпілої, свідка, вина ОСОБА_5 в обвинуваченні визнаним судом доведеним повністю підтверджується слідуючими доказами в їх сукупності:

-довідкою Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області № 3366/10/16-31-08-30 від 25.07.2016 року ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) взято на облік в ДПІ у м. Полтаві, як фізичну особу - підприємця 05.10.2007 року на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР). 29.08.2014 року до ЄДР внесено запис щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством. Станом на 25.05.2016 року ОСОБА_5 значиться на обліку в ДПІ у м. Полтаві, як фізична особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності. Згідно поданих звітів суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку, обсяг виручки від реалізації товарів 9робіт, послуг з наростаючим підсумком з початку року становить:
- За 4-й квартал 2007 року - 2500 грн.,
- За 4-й квартал 2008 року - 12 000 грн.,
- За 4-й квартал 2009 року 27 000 грн.,
- За 3-й квартал 2010 року 45 000 грн.;
-згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_5 упродовж 2007 року одержував заробітну плату в ТОВ «ВК Полтава», а саме:
- За 1-й квартал 2007 року - 1067,52 грн. та 2842,18 грн.,
- За 2-й квартал 2007 року - 3540,97 грн.,
- За 3-й квартал 2007 року - 3344,52 грн.,
- З 4-й квартал 2007 року - 160,92 грн.;
-згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_5 одержав дохід у 4 кварталі 2014 року від продажу (обміну) рухомого майна у сумі 83103 грн.
-відповідно до довідки розрахунку Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції за виконавчим листом № А-200/1999 від 08.08.2014 року, виданим Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 було нараховано та сплачено аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в наступному вигляді:
За 2004 рік нараховано 2122,63 грн., сплачено - 0 грн.,
За 2005 рік нараховано 1892,58 грн., сплачено - 0 грн.,
- За 2006 рік нараховано 2587,66 грн., сплачено - 0 грн.;
- За 2007 рік нараховано 3295,71 грн., сплачено - 0 грн.,
- За 2008 рік нараховано 4136,34 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2009 рік нараховано 3093,42 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2010 рік нараховано 4993,29 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2011 рік нараховано 5941,44 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2012 рік нараховано 6927,96 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2013 рік нараховано 7391,97 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2014 рік нараховано 9738,00 грн., сплачено 0 грн.,
- За 2015рік нараховано 11180,25 грн., сплачено 0 грн.,
- За 4 місяці 2016 рік нараховано 4286 грн., сплачено 0 грн.
Згідно довідки Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області № 6305/9/16-01-08-01-25 від 01.07.2016 року, згідно відомостей державного реєстратора та Реєстру само зайнятих осіб, ОСОБА_5 знятий з податкового обліку у ДПІ у м. Полтаві як фізична особа, що не отримувала доходи від підприємницької діяльності, але станом на 01.07.2016 року не завершила остаточні розрахунки.
У відповідності з інформацією Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області № 8347/9/16-01-13-02-18 від 06.08.2016 року ОСОБА_5 , перебував на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві з 04.10.2007 року, за неподання податкової звітності протягом року на підставі п. 20.1.37 ст. 20 Податкового кодексу України 07.06.2013 року за рішенням господарського суду №816/2536 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, 01.09.2014 року скасовано державну реєстрацію в єдиному державному реєстрі. Остання податкова звітність подана за 3 квартал 2010 року (звіт суб`єкта малого підприємництва фізичної особи - платника єдиного податку).
Суд вважає неспроможними твердження обвинуваченого про проведення перерахунків коштів потерпілій по сплаті аліментів протягом 2007-2008 років та надані ним квитанції на підтвердження своїх показів.

Зокрема суд вважає неналежними доказами:

-квитанцію № 1/1 системи «AVERS» від 14.03.2007 року про переказ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 600,00 грн.(а.с. 135)

-квитанцію № 2/1 системи «AVERS» від 16.06.2007 року про переказ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 150,00 грн. (а.с. 136)

-квитанцію № 1/1 системи «AVERS» від 29.09.2007 року про переказ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 300,00 грн. (а.с. 137)

-квитанцію № 3/1 системи «AVERS» від 12.11.2007 року про переказ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 300,00 грн. (а.с. 138)

-квитанцію № 5/1 системи «AVERS» від 17.04.2008 року про переказ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 300,00 грн. (а.с. 139)

-квитанцію № 2/1 системи «AVERS» від 26.05.2008 року про переказ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 300,00 грн. (а.с. 140)

-квитанцію № 1/1 системи «AVERS» від 27.08.2008 року про переказ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 300,00 грн. (а.с. 141)

Так згідно довідки АТ «Банк «Фінанси та кредит» від 07.12.2016 року №3-071323/12637, за даними програмного забезпечення системи «Аверс» від ОСОБА_5 на коритсь ОСОБА_11 було здійснено лише один переказ на суму 300 грн.. 27.08.2008 року, інших переказів, в програмному забезпеченні системи «Аверс» не знайдено.

Беручи до уваги вказану інформацію суд приймає до уваги те , що ні державним виконавцем ОСОБА_9 ні в подальшому державним виконавцем ВДВС Полтавського РУЮ в Полтавській області не пораховано заборгованість ОСОБА_5 перед потерпілою по сплаті аліментів до 2004 року а тому неможливо зробити висновок за який період боргу була перерахована сума в 300грн., яка підтверджена довідкою з банку та показами самої потерпілої з цього приводу.

Зважаючи на проведені розрахунки державними виконавцями суд вважає доведеним факт наявності заборгованості у ОСОБА_5 перед ОСОБА_11 по сплаті аліментів саме у період з 01.01.2004 року по 01.09.2016 року тобто період за який вирахувано заборгованість.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України за кваліфікуючими- злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Згідно довідки ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_5 раніше не судимий.

Згідно медичного висновку та довідок з диспансерів ОСОБА_5 здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.. 66 КК України, під час до судового розслідування не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - те, що ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості (ч.1 ст. 164 КК України), характеризується посередньо, а також особу винного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини і вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів міру покарання необхідно призначити у виді арешту. Також враховуючи викладені обставини суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 іспитовий строк відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, а саме в об`ємі суми матеріальної шкоди встановленої на досудовому слідстві 71792грн. 69 коп. та моральної шкоди в повному обсязі в сумі 10000грн.
Арешт на майно не накладався. Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинувачено не обирати.

Керуючись ст.ст. 368, 370,371,373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушенняпередбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити покарання виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 71792грн. 69 коп. матеріальних збитків , а саме заборгованості по сплаті аліментів, та 10 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: ОСОБА_1