Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/17/18

Справа № 711/11584/17

09 січня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретар - ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 19.08.2017р. в межах кримінального провадження №0000401,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.08.2017. В обґрунтування клопотання зазначено, що про арешт транспортного засобу йому стало відомо лише 04.09.2017, коли на його адресу надійшла відповідна ухвала слідчого судді. Також зазначає, що слідчим суддею Монастирищенського районного суду Черкаської області всупереч вимогам ч. 6 ст. 173 КПК України при ухваленні рішення щодо накладення арешту на автомобіль «Тойота Кемрі 50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску, чорного кольору, не було враховано того факту, що із дня надходження клопотання до суду минуло більше 72 годин і майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Також зазначено, що Жашківський ВП ГУНП в Черкаській області не має в своєму розпорядженні спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, а зберігає зазначений автомобіль біля будівлі відділу поліції, на території, яку ніхто не охороняє, і відповідно ніхто не несе жодної матеріальної відповідальності за пошкодження майна, яке там зберігається. Так, він без будь-яких перешкод підійшов до власного автомобіля, який знаходиться біля Жашківського ВП та побачив всередині салону, що автомобіль почали розукомплектовувати, а саме в салоні вже відсутній радіопрогравач. Зазначає, що він є засновником та директором ТОВ «Сіті Драйв», яке надає послуги з прокату автомобілів. На даний час ТОВ «Сіті Драйв» зазнає збитків, оскільки можливість користуватися автомобілем обмежена, що фактично призвело до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, що, у свою чергу, позначається на його інтересах як засновника та директора ТОВ «Сіті Драйв». Крім того, слідчий, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000401 призначив необхідні автотехнічні експертизи, автомобіль вже був оглянутий експертом, який склав висновок, а тому відсутня необхідність в подальшому арешті його автомобіля«Тойота Кемрі 50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску, чорного кольору, а тому арешт повинен бути скасований.

В судовому засіданні заявник повністю підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор пояснила, що метою накладення арешту на автомобіль є необхідність збереження речового доказу та слідів ДТП. На теперішній час досудове розслідування закінчується, але повністю не завершене. До того ж в подальшому буде складений обвинувальний акт і направлений до суду, а суд має досліджувати речові докази, що виправдовує потреби у їх збереженні. Просила відмовити у клопотанні ОСОБА_4 ..

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши надані учасниками докази в обґрунтування своїх доводів, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення за таких підстав.

04.08.2017р. розпочато кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. На даний час триває досудове розслідування.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.08.2017р. задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль «Тойота Кемрі 50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску, чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане 07.05.2013).

Надаючи оцінку доводам клопотання варто звернути увагу, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Правовою підставою для накладення арешту на автомобіль «Тойота Кемрі 50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску, чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_4 , є наявність на такому автомобілі слідів кримінального правопорушення, що зумовлює збереження такого речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Надаючи оцінку доводам клопотання власника майна необхідно зауважити, що арешт на автомобіль накладений обґрунтовано, оскільки такий автомобіль відповідає ознакам речового доказу (ч.1 ст.98 КПК України).

Всупереч положень ч.1 ст.174 КПК України ОСОБА_4 не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту автомобіля. В цьому контексті слід враховувати, що відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Доводи ОСОБА_4 з приводу того, що всі необхідні судові експертизи в даному кримінальному провадженні вже проведені, не підтверджуються ніякими доказами. До того ж сам факт проведення експертизи не спростовує потреби у збереженні речового доказу, оскільки є лише одним з факторів, що має значення, і має оцінюватись поряд з іншими обставинами кримінального провадження (повнота експертного дослідження та зміст висновків експерта, співвідношення таких висновків з іншими обставинами події кримінального правопорушення, потреба в безпосередньому огляді речового доказу судом т.і.).

Щодо доводів заявника про порушення слідчим вимог ст.169, ч.5 ст.171 КПК України, то звертаю увагу, що передбачений ч.5 ст.171 КПК України строк подання клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно має значення при визначенні порядку зберігання такого майна. Тож пропуск такого строку не є підставою для відмови у задоволенні клопотання чи скасування вже накладеного арешту, з огляду на зміст ч.1 ст.173, ч.1 ст.174 КПК України, які визначають виключний перелік підстав, що унеможливлюють застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Окремо слід звернути увагу, що доводи заявника щодо незабезпечення стороною обвинувачення схоронності вилученого автомобілю є також необґрунтованими, оскільки згідно ч.2, 4 ст.100 КПК України ризик втрати чи знищення речового доказу покладається на сторону кримінального провадження, у якої він зберігається і яка у разі настання таких випадків вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Таким чином, клопотання ОСОБА_4 не підлягає до задоволення, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в жданому випадку є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 10 січня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1