Справа № 361/2382/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1312/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 12.12.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця міста Бровари, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого оператором АЗП «Автосоюз», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 5 позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; за ч.1 ст.135 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.ч.1,3 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 2 462 грн. 88 коп. та вирішено долю речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком 15 лютого 2016 року близько 17 години 55 хвилин ОСОБА_7 , в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Chery QQ» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вулиці Металургів поблизу будинку №2 в місті Бровари Київської області в напрямку до вулиці Незалежності, в порушення вимог пунктів 2.3«б»,«д» ПДР, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також, порушуючи вимоги пункту 10.1 ПДР, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», перед здійсненням маневру обгону невстановленого вантажного автомобіля, який рухався в попутному напрямку, не переконався у безпечності своїх дій та в порушення вимог пункту 12.3 ПДР відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, яку йому становила пішохід ОСОБА_11 , яка рухалася в попутному напрямку по зустрічній смузі руху, ближче до правого краю проїзної частини, по напрямку руху до вулиці Незалежності у місті Бровари, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, на що у нього не було перешкод технічного характеру, в результаті чого допустив наїзд на останню.
В результаті ПДР ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.
Порушення водієм ОСОБА_7 , вимог пунктів 2.3 «б», «д», 2.9. «а», 10.1 та 12.3 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та настанням смерті потерпілої ОСОБА_11 .
Крім того, ОСОБА_7 після наїзду на пішохода ОСОБА_11 усвідомлюючи те, що своїми протиправними діями поставив потерпілу в небезпечний для життя та здоров`я стан, оскільки остання в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тяжкі тілесні ушкодження і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу надати потерпілій ОСОБА_11 допомогу, ОСОБА_7 не переконався чи потерпіла ОСОБА_11 потребує допомоги, байдуже поставився до наслідків для останньої, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не доставив потерпілу до медичного закладу, ніяких заходів по наданню допомоги не вжив і з метою уникнення відповідальності, залишив місце пригоди, хоча мав можливість і повинен був прийняти міри по наданню допомоги потерпілій ОСОБА_11 , чим порушив вимоги п.п.2.10. а, г, ПДР, в якому зазначено, що « у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду органи чи підрозділи міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати на прибуття працівників міліції».
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати у зв`язку з
невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.135 КК України та виправдати, за ч.2 ст.286 КК України призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.ст.69,75 КК України без реального позбавлення або обмеження волі. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що ДТП сталося в темну пори доби, у дощ, водій не зупинився на місці аварії і тому не міг усвідомлювати те,що потерпіла перебувала у небезпечному для життя стані, також, характер отриманих потерпілою тілесних ушкоджень свідчить про те, вони були несумісні із життям і обвинувачений не міг надати їй ніякої допомоги. Також вказує на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що обвинувачений повністю визнав свою вину за ч.2 ст.286 КК України, щиро розкаявся, раніше не вчиняв злочинів, правопорушення вчинене ним з необережності, має постійне місце проживання та роботи і виключно позитивну характеристику, має на утриманні двох малолітніх дітей та є єдиним годувальником сім`ї, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно прийняв участь у допитах та слідчому експерименті, повністю відшкодував завдану шкоду, має на утриманні тяжко хвору дружину, яка страждає на онкологічне захворювання. Також зазначає, що судом не врахована думка потерпілих, які просили не позбавляти обвинуваченого волі.

Заслухавши доповідь судді,

-захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі;

-потерпілу, представника потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу у частині необхідності звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням;

- прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, за обставин, викладених у вироку, стверджується сукупністю доказів по справі, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який визнав себе повністю винуватим у вчиненні злочинів, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , про те, що вони бачили як невеликий автомобіль білого кольору, виїхавши на смугу зустрічного руху здійснив наїзд на потерпілу, свідків поліцейських ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які приблизно через 7 хв. після повідомлення про ДТП виявили на стоянці біля офісного приміщення автомобіль «Черрі» з пошкодженнями, у тому числі і лобового скла, за кермом якого перебував ОСОБА_7 з ознаками алкогольного сп`яніння, протоколами огляду місця ДТП та автомобіля, протоколами проведення слідчого експерименту, висновком судово-медичного експерта про характер отриманих потерпілою тілесних ушкоджень та причину її смерті, актом судово - токсилогічного дослідження про виявлення у крові ОСОБА_7 етилового спирту.

Доказам по справі суддею надана належна оцінка і висновок судді про наявність у діях ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України, є вірним.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, оскільки останній не розумів про заподіяння шкоди здоров`ю людини, спростовуються показаннями обвинуваченого про те, що він відчув удар спереду автомобіля та через триста-пятсот метрів зупинився, але не повернувся на місці події, оскільки перебував у шоковому стані, та описаними у акті огляду автомобіля значними пошкодженнями лобового скла, характерними для зіткнення з людиною. Сукупності доказів по справі суд надав належну оцінку і дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_7 є суб`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

Як основне, так і додаткове покарання обвинуваченому за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та сукупністю злочинів визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, зокрема, з врахуванням того, що злочин вчинений особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, яка щиро розкаялася у вчиненому та добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

Також при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив необережний тяжкий злочин.

Проте, приходячи до висновку про те, що тільки реальне основне покарання буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, суд не врахував низки інших істотних обставин.

Так, поза увагою суду залишилися ті обставини, що дружина ОСОБА_7 перебуває на обліку у КЗ КОР «Київський обласний онкодиспансер», а потерпілі, з урахуванням усіх даних про особу потерпілого і його відношення до вчиненого, в судовому засіданні наполягали на призначенні покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Позитивні дані про особу обвинуваченого, позиція потерпілих, підтверджена при апеляційному розгляді, наявність пом`якшуючих покарання обставин, його сімейний стан, на думку колегії суддів, дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, але у умовах обов`язкового контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з чим він підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням.

За таких обставин вирок суду у частині призначення покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання змінити.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
У відповідності до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
У решті вирок залишити без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: