Провадження №1-в/447/35/18
Справа №447/170/18
У Х В А Л А

09.02.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

лікаря - психіарта Миколаївської центральної районної лікарні ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву лікаря - психіатра Миколаївської центральної районної лікарні ОСОБА_5 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в :

Лікар - психіатр Миколаївської центральної районної лікарні ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 .

В обгрунтування заяви вказує, що ОСОБА_6 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 15.03.2010р., змінено застосування примусових заходів медичного характеру - примусове лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У Миколаївській центральній районній лікарні ОСОБА_6 амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку надається з 10.05.2010 року.

За період надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 регулярно відвідує лікаря-психіатра, ретельно приймає підтримуюче лікування, періодично лікується стаціонарно (у КЗ ЛОР «ЛОПЛ «Заклад») у добровільному порядку. Незважаючи на це, у її психічному стані значної позитивної динаміки не відбулося - продовжує проявляти ознаки вираженого емоційно-вольового дефекту, періодично загострюється галюцинаторно-параноїдна симптоматика. Критично свій стан не оцінює. Психічни стан хворої потребує тривалої корекції, спостереження та лікування у психіатра.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №3 від 16.01.2018 року ОСОБА_6 проявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервно -прогредієнтний перебіг із вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері.

У судовому засіданні лікар - психіатр підтримала заяву з наведених у ній мотивів та просила таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував в задоволенні заяви лікаря - психіатра та просив в такій відмовити.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника заявника, захисника та прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу`передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Відповідно до п. 1 п. 2ст. 95 КК України визначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 15.03.2010р., змінено застосування примусових заходів медичного характеру - примусове лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У Миколаївській центральній районній лікарні ОСОБА_6 амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку надається з 10.05.2010 року і з цього часу лікар - психіатр жодного разу не зверталася до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, у звязку з чим суд приходить до переконання, що строк надання такої допомоги закінчився, а тому відсутні підстави для її продовження.

Керуючись,ст. 94, 95 КК України,ст. 514 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви лікаря - психіатра Миколаївської центральної районної лікарні ОСОБА_5 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області в порядкуст. 516 КПК України.

Суддя ОСОБА_1