Справа № 635/8410/15-к
Номер провадження 1-кп/635/175/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року с. Покотилівка.

Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурорах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_14 , представника малолітньої потерпілої адвоката ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_16 , захисника адвоката ОСОБА_17 , розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, раніше судимого: 1) 03 квітня 2006 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком один рік; 2) 22 квітня 2009 року Московським районним судом міста Харкова за ч.1, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого 02.08.2012 року з місць позбавлення волі умовно-достроково, згідно ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25.07.2012 року, на невідбутий строк три місяці 15 днів, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 153, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 130 КК України, -

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_16 , будучи раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини: 1) 03 квітня 2006 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком один рік; 2) 22 квітня 2009 року Московським районним судом міста Харкова за ч.1, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, після відбуття останнього покарання, звільнившись умовно-достроково 02.08.2012 року із Диканівської ВК № 12 згідно ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25.07.2012 року на невідбутий строк три місяці 15 днів, на шлях виправлення і перевиховання не став і скоїв нові умисні злочини при наступних обставинах.

ОСОБА_16 , 15 вересня 2015 року, близько 03 години 30 хвилин прийшов до своєї знайомої ОСОБА_14 , 1989 року народження, яка разом із дітьми мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_16 , перелізши через паркан до двору вказаного домоволодіння, постукав у вікно. ОСОБА_14 на той момент вдома не було, але в будинку за вказаною адресою знаходились малолітні ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із братом ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дівчина на прохання ОСОБА_16 відчинити йому двері, раніше знаючи останнього, підкорилась і відімкнула зсередини замок, впустивши його в будинок.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_18 є малолітньою і в силу свого віку не зможе надавати йому належного опору, тобто перебуває в безпорадному стані, ОСОБА_16 вирішив зґвалтувати її неприроднім способом.

Так, ОСОБА_16 пішов за ОСОБА_18 до дальньої кімнати будинку, де відпочивали діти, після чого побачив на підлозі на килимі малолітнього ОСОБА_19 , який лежав під ковдрою і дивився телевізор. Не звертаючи уваги на цей факт, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_16 наказав малолітній ОСОБА_18 лягти на диван, та зняти труси, після чого, з метою зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом, із застосуванням фізичної сили до ОСОБА_18 , примусив її підкоритись йому. В подальшому ОСОБА_16 , усвідомлюючи що воля до опору у малолітньої потерпілої пригнічена і в силу свого віку вона не розуміє характер здійснюваних із нею дій, тобто знаходиться в безпорадному стані, застосував фізичну силу у вигляді утримування малолітньої ОСОБА_18 своїми руками та вагою свого тулубу. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_16 оголив свій статевий орган, після чого став виконувати дії, направлені на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, а саме задля досягнення статевої збудженості та з метою задоволення свої статевої пристрасті, ОСОБА_16 ввів свій вказівний палець лівої руки до піхви малолітньої ОСОБА_18 , під час чого остання стала кричати та плакати через сильний біль. Діставши палець і побачивши кров на своїй руці, ОСОБА_16 продовжив виконувати навмисні дії, які вважав за необхідне задля отримання сексуальної збудженості та досягнення статевої пристрасті, для чого наказав ОСОБА_18 , відкрити рота, застосувавши при цьому фізичну силу вдарив її по щоці своєю рукою, завдавши дитині фізичного болю, після чого виконував дії, направлені на вступ з потерпілою в орогенітальний контакт, тим самим задовольнив свою статеву пристрасть в неприродний спосіб.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4435-АЯ/15 від 16.10.2015 року, враховуючи вік малолітньої потерпілої ОСОБА_18 , 5 років, а також дані її фізичного розвитку, встановлено, що вона не досягла статевої зрілості. В результаті протиправних дій ОСОБА_16 , у малолітньої ОСОБА_18 встановлені наступні тілесні ушкодження: травма зовнішніх статевих органів у вигляді розриву дівочої пліви та присінку піхви, що ускладнилася помірною зовнішньою кровотечею, що відноситься за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не менше 3 тижнів (21 дня).

Крім того, ОСОБА_16 , близько 03 години 30 хвилин, 15 вересня 2015 року, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що ОСОБА_18 є малолітньою і в силу свого віку не може надати йому належного опору, тобто перебуває в безпорадному стані, скоївши насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинив зґвалтування ОСОБА_18 в природний спосіб.

Так, ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , з метою зґвалтування та задоволення статевої пристрасті природним шляхом, із застосуванням фізичної сили до ОСОБА_18 , примусив її підкоритись йому. Застосовуючи фізичну силу у вигляді утримування малолітньої ОСОБА_20 руками та вагою свого тулубу, ОСОБА_16 оголив свій статевий орган та задовольнив із малолітньою ОСОБА_18 статеву пристрасть природним шляхом, тобто вступив із нею в природний статевий акт, під час чого остання стала кричати та плакати через сильний біль.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4435-АЯ/15 від 16.10.2015 року, враховуючи вік малолітньої потерпілої ОСОБА_18 , 5 років, а також дані її фізичного розвитку, встановлено, що вона не досягла статевої зрілості. В результаті протиправних дій ОСОБА_16 , у малолітньої ОСОБА_18 встановлені наступні тілесні ушкодження: травма зовнішніх статевих органів у вигляді розриву дівочої пліви та присінку піхви, що ускладнилася помірною зовнішньою кровотечею, що відноситься за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не менше 3 тижнів (21 дня).

Крім того, ОСОБА_16 , з 03.08.2012 року, перебуваючи на диспансерному обліку в КЗОЦ Обласний центр профілактики і боротьби зі СНІДом» з діагнозом ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія, переметуючий орофаренгіальний кандидоз; хронічний вірусний гепатит С, - достовірно знаючи про свої захворювання та попереджений при постановці на облік про обов`язок вживати заходи щодо запобігання поширенню ВІЛ-інфекції, що є небезпечною для життя людини, ігноруючи той факт, свідомо поставив малолітню ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в небезпеку зараження хворобою, на яку страждає сам, при наступних обставинах.

Так, знаходячись близько 03 години 30 хвилин 15 вересня 2015 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході задоволення своєї статевої пристрасті природнім та неприроднім способами із малолітньою ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно не застосував захисні бар`єрні методи контрацепції із метою запобігання зараження своєю венеричною хворобою, тим самим вчинив всі дії, направлені на свідоме поставлення потерпілої в небезпеку зараження ВІЛ.

Вказаних висновків колегія суддів дійшла провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення за ч.3 ст. 153, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 130 КК України, відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні 30.11.2015 року, обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у скоєнні правопорушень (злочинів), визнав частково, а саме за ч.3 ст. 153 та ч.1 ст. 130 КК України визнав повністю, за ч.4 ст. 152 КК України не визнав, заявлений прокурором цивільний позов визнав та пояснив наступне.

15 вересня 2015 року він приїжджав до за місцем проживання ОСОБА_21 заздалегідь, до моменту вчинення злочину. Це сталося приблизно о першій годині ночі. Вони домовилися з ОСОБА_20 про те, що він візьме її банківську картку, щоб отримати гроші, які мали бути переказані йому. Потім він приїхав до ОСОБА_20 приблизно о пів на четверту ранку, туди, де все це сталося. Коли він приїхав, постукав у хвіртку, а потім переліз через паркан. Дома знаходилася потерпіла донька ОСОБА_22 ОСОБА_18 . Вона відчинила йому двері. Римми ОСОБА_23 не було вдома та йому було відомо про те, що вона розпивала спиртні напої з невідомими йому особами.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_16 відмовився надавати пояснення, але в судовому засіданні 14.11.2016 року пояснив про те, що в піхву потерпілої вводив палець лівої руки, оскільки права рука у нього біла пошкоджена, тому що за тиждень до цієї події, з його правої руки "зняли" печатку.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у скоєнні інкримінованих йому правопорушень (злочинів), визнавав частково, а згодом не визнавав, його вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для постановлення обвинувального вироку, а саме:

- показаннями законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 , яка пояснила в судовому засіданні про те, що з ОСОБА_24 знайома приблизно рік, він іноді приходив поговорити, допомогти по господарству

15 вересня 2015 року, ОСОБА_25 зателефонував їй о восьмій годині вечора, коли вона знаходилася з дітьми у своєї подруги. Він поцікавився в неї про те, коли вона повернеться додому, оскільки хотів скористатися її банківською карткою для отримання грошового переказу з міста Суми. Вона повідомила його про те, що скоро буде знаходитися дома та, через деякий час, він прибув до місця її мешкання. В ході розмови з ОСОБА_24 , вона пообіцяла зателефонувати йому, коли на її банківську картку надійдуть гроші. Через деякий час, коли ОСОБА_26 на автомобілі таксі поїхав, а вона повернулася додому, приблизно о другій годині ночі, можливо пізніше, її маленькому сину стало зле. Вона зателефонувала знайомому - ОСОБА_27 і запитала, чи є у нього які-небудь ліки для дитини. Він відповів, що необхідно їхати в аптеку і сказав, що попросить свого знайомого відвезти її в аптеку за ліками. Вона, залишивши дітей, відлучилася в аптеку, а через деякий час повернулася додому та зайшла в будинок. Світло було вимкнене, працював телевізор. Дочка ОСОБА_28 перебуваючи в кімнаті, лежала на ліжку та мовчки робила якісь рухи руками. Син сидів поруч і теж мовчав. Вона стала розпитувати дітей про те, що сталося, але вони не відповідали. Коли вона стала вкривати доньку ковдрою, та схопилася за ковдру. Побачивши, що діти знаходяться в шоковому стані, вона запитала у сина чи приходив хто-небудь до них. Той тільки відповів; "з собакою". Знаючи, що її знайомий ОСОБА_26 частини ходить з собаками, вона запитала; « ОСОБА_26 ?», Син «затрясся» і відмовився відповідати. Вона підняла у дочки ковдру, та була в трусиках, але на животі і на ніжці була розмазана кров. Вона запитала про це у дочки, але та спочатку мовчала і про щось жестикулювала руками. Вона зняла з неї трусики, підігрів воду, стала мити, питала її, то та «замкнулася» і мовчала протягом приблизно двох - двох з половиною годин.

Потім донька ОСОБА_28 розповіла: « ОСОБА_29 , ти закрила двері, а ОСОБА_26 постукав у вікно з іншого боку, сказав, що мама поруч, відкривай». Продовжуючи розповідати, повідомила про те, що вона відкрила ОСОБА_26 вхідні двері, а коли він зайшов, сказав їй йти в кімнату. Пройшовши слідом за ОСОБА_28 в кімнату, ОСОБА_26 сказав їй зняти з себе трусики, а коли вона відмовилася, він насильно зняв їх з неї. ОСОБА_28 говорила « ОСОБА_30 тримала їх і плакала, а він з мене їх зривав». Потім ОСОБА_26 всовував їй пальці в піхву, вона говорила; « ОСОБА_30 просила його і плакала, а він сказав« нічого не буде ». Згодом він вводив статевий орган у піхву. Потім сказав відкрити рот, вона сказала «Ні, не буду» і стала відвертати свою голову в сторону, ОСОБА_26 повернув її голову в свою сторону, а коли вона закрилася руками, ОСОБА_26 двічі, з двох сторін вдарив. Згодом на вусі і щоці у дочки були синці. Потім ОСОБА_26 «зі своїми штанами» вийшов у двір, одягнув їх і сказав; «Зараз зайде мама, а за нею зайдуть дядька. Якщо їм щось розкажеш, я повернуся і буду тебе бити ременем ». Після цього ОСОБА_26 пішов. Син їй говорив, що ОСОБА_26 «над нею знущався, ОСОБА_31 верещала».

Міліцію і швидку допомогу викликав її знайомий ОСОБА_32 , коли вона зателефонувала йому та розповіла про події.

Коли приїхали працівники міліції, трусики, тапочки, кофти, футболки, простирадло вилучили.

Доньку вона на автомобілі швидкої допомоги супроводжувала до лікарні. Дитина перебувала на лікуванні вісім днів. Про те, що ОСОБА_33 перебуває на обліку як ВІЛ-інфікована особа з 2006 року вона дізналася в лікарні, коли якась жінка давала ліки та повідомила, що крім ВІЛ, у нього гепатит.

- показаннями свідків:

- ОСОБА_34 , який в судовому засіданні пояснив про те, що у нього є знайомий на ім`я ОСОБА_35 , який часто приїжджає до нього на дачу. Одного вечора ОСОБА_35 приїхав до нього в гості. Вони сиділи і розмовляли. Після 12 години ночі, йому зателефонувала знайома на ім`я ОСОБА_36 і повідомила про те, що її дитина - хлопчик захворів, необхідна медична допомога і запитала, чи є що-небудь з знеболюючих ліків. Коли він відповів, що ліків, які можна було б дати дітям у нього немає, ОСОБА_36 сказала, що їй потрібно з`їздити в аптеку. Він відповів, що у його товариша є автомобіль. Римма запитала, чи може він попросити відвезти її в аптеку. Виконуючи прохання ОСОБА_37 , він попросив ОСОБА_38 під`їхати до магазину, розташованого в їхньому селі і, разом з нею з`їздити в аптеку. Геннадій на своєму автомобілі виїхав, а він залишився вдома. Приблизно через годину ОСОБА_35 , повернувшись, повідомив, що з`їздили в аптеку.

Вранці, коли він зателефонував ОСОБА_39 щоб запитати про здоров`я дитини, та розповіла, що іншу її дитину - дівчинку зґвалтували і вона не знає що робити. Він запропонував вживати заходів - повідомити в міліцію, швидку допомогу. Потім він подзвонив в міліцію і швидку допомогу і з ОСОБА_40 поїхали додому до ОСОБА_39 . Коли приїхали, після 7 години, вдома у Римми вже перебували працівники міліції і лікар. Він бачив дівчинку, яка тремтіла, плакала і кричала «Боляче! Боляче!». Лікар її оглядав і заспокоював, потім сказав, що терміново необхідно зробити операцію. Він попросив ОСОБА_38 відвезти на автомобілі дитину в лікарню. Геннадій погодився і повіз ОСОБА_41 з її дитиною в лікарню. Коли вони виїхали він залишився вдома у Римми з іншою її дитиною - маленьким хлопчиком. Цей хлопчик йому говорив: «Дядя мене вдарив, щоб я не кричав і я перестав плакати».

За словами ОСОБА_37 йому відомо, що дитину зґвалтував товариш, який колись приходив до них додому, допомагав по господарству, увійшов в довіру. Імені цього товариша він не пам`ятає.

- ОСОБА_42 , який пояснив в судовому засіданні про те, що 15 вересня 2015 року перебував в селі Ржавець у свого знайомого ОСОБА_43 . Приблизно о 2 годині ночі ОСОБА_44 зателефонувала ОСОБА_45 . Після розмови по телефону з ОСОБА_46 , ОСОБА_47 попросив його під`їхати до магазину, пояснивши, що потрібно на автомобілі відвезти його знайому до аптеки. Оскільки сам він ОСОБА_20 раніше не знав, ОСОБА_47 пояснив, що йому потрібно під`їхати до розташованого в селі магазину, туди ж підійде і ОСОБА_45 . Він, на власному автомобілі «КІА Соренто», поїхав до магазину, розташованого в селі, навпроти ставка, з лівого боку. ОСОБА_46 перебувала вже біля магазину. По дорозі ОСОБА_46 розповіла йому про те, що захворіла її дитина. Він віддав їй ліки, що знаходилися в автомобільній аптечці і, приблизно протягом 40 хвилин, повіз ОСОБА_48 в аптеку, розташовану в с. Бабаї, потім відвіз ОСОБА_20 додому, а після чого повернувся до ОСОБА_49 . Вранці ОСОБА_47 подзвонив ОСОБА_50 і та повідомила йому про те, що зґвалтували її дитину. Подкопаев викликав міліцію. Потім вони з ОСОБА_51 поїхали додому до ОСОБА_50 і там бачили дитину - дівчинку, ноги якої були в крові. Дівчинка плакала і нікого до себе не підпускала. Потім ОСОБА_47 все ж таки зміг підійти до неї і заспокоював дитину. Швидка допомога прибула після восьми годин, на початку дев`ятої.

- ОСОБА_52 , який пояснив в судовому засіданні про те, що 15 вересня 2015 року він, випадково познайомившись з обвинуваченим біля кафе «Макдональдс», розташованого по вулиці Полтавський Шлях міста Харкова, надавав по його замовленню послуги перевезення на таксі. Обвинувачений був з собакою. Сівши а автомобіль, попросив відвезти за однією з адрес селища ОСОБА_53 до своєї матері. Через деякий час, обвинувачений попросив відвезти його за іншою адресою, розташованої в селищі Високий. Коли приїхали по другому адресою, обвинуваченому ніхто не відкривав хвіртку і той переліз через паркан і пробув там приблизно 15-20 хвилин. Потім на автомобілі під`їхали його знайомі - чоловік і дівчина. Переговоривши з ними, обвинувачений попросив «покатати» його по місту, по московському проспекту від залізничного вокзалу. Коли він знаходився в автомобілі, телефонував, розмовляв про щось з дівчиною або жінкою. Перебував він у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він відчував від нього з рота різкий запах алкоголю. В процесі поїздки обвинувачений кілька разів просив зупинити автомобіль, виходив з нього, розмовляв з дівчатами на вулиці. Потім обвинувачений попросив відвезти його за тією ж самою адресою на селищі Високий, де розмовляв зі знайомими. Приблизно о 4 годині, коли приїхали, він переліз через паркан. Пробувши там хвилин 30-40, повернувся в піднесеному настрої і попросив відвезти його в район Салтівки міста Харкова. Коли приїхали, обвинувачений, не сплативши поїздки, кудись пішов.

- допитана в якості свідка ОСОБА_54 , в судовому засіданні пояснила про те, що, що працює завідуючою амбулаторно-поліклінічного відділення Обласного Центру профілактики та боротьби зі СНІДідом. ОСОБА_16 перебував на диспансерному обліку в їх Центрі з 03 серпня 2012 року з діагнозом ВІЛ-інфекція третя клінічна стадія персистуючий орофаренгіальний кандидоз, хронічний вірусний гепатит С., про що свідчить наявність амбулаторної карти пацієнта. Остання дата візиту 30 жовтня 2012 року. Відповідно до діючого законодавства, пацієнт ОСОБА_16 , при постановці на диспансерний облік, попереджався про наявність у нього захворювання. При цьому йому надавалася форма, затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 415 попередження особи, інфікованою ВІЛ-інфекцією. Під його особистий підпис ОСОБА_16 був ознайомлений про наявність у нього захворювання. Одна копія цієї форми надавалася йому, а одна копія підкріплювалася до амбулаторної карти.

Тож, суд, аналізуючи зміст показань обвинуваченого законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 в частині обставин, які вони сприймали (бачили) особисто визнає їх належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, як і показаннями обвинуваченого ОСОБА_16 , які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України, а саме орієнтовний час, місце та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, та інші обставини.

В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

- з витягу з ЄРДР, відповідно до якого 15.09.2015 року від ОСОБА_14 надійшла заява про зґвалтування малолітньої дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2

(т.2 а.с. 13);

- з витягу з ЄРДР, відповідно до якого, 28.10.2015 року органом досудового розслідування Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області було виявлено, на підставі матеріалів правоохоронних органів, факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України

(т.2 а.с. 14);

- з рапорту старшого слідчого СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківської області ОСОБА_59 від 28.10.2015 року, про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України

(т.2 а.с. 15);

- з витягу з ЄРДР, відповідно до якого 28.10.2015 року органом досудового розслідування Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області було виявлено, на підставі матеріалів правоохоронних органів, факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України

(т.2 а.с. 16);

- з картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону 15.09.2015 року про зґвалтування природним та неприродним способом малолітньої

(т.2 а.с. 17);

- з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2015 року, відповідно до якого, ОСОБА_14 повідомила про скоєння зґвалтування 15.09.2015 року близько 2 години 20 хвилин її малолітньої доньки дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2

(т.2 а.с.18);

- з письмової заяви ОСОБА_14 від 15.09.2015 року, відповідно до якої, заявник надала дозвіл працівникам міліції на проведення огляду її місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , та видала труси її доньки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2

(т.2 а.с. 19),

- з листа головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» від 15.09.2015 року за № 120-Юр, відповідно до якого, дитина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була доставлена до відділення анестезіології та інтенсивної терапії ОДКЛ № 1 15.09.2015 року о 10 годині 35 хвилин з діагнозом: кровотеча із зовнішніх статевих органів (піхви). Стан дитини середньої важкості,

(т.2 а.с. 37);

- з листа головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» від 18.09.2015 року за № 122-Юр, відповідно до якого, уточнений діагноз дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : травма зовнішніх статевих органів, травматичний розрив дівочої пліви, предверія піхви,

(а.с. 38);

- з виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 23.09.2015 року, відповідно до якої, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилась на лікуванні в «Обласній дитячій клінічній лікарні № 1» в період з 15.09.2015 року по 23.09.2015 року з діагнозом: «травма зовнішніх статевих органів, травматичний розрив дівочої пліви, предверія піхви»,

(т.2 а.с. 39);

- з листа головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» від 29.09.2015 року за № 132-Юр , відповідно до якого, на лікування дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в ОДКЛ № 1 з 15.09.2015 року по 23.09.2015 року, витрачено 251 грн. 72 коп. у межах бюджетного фінансування,

(т.2 а.с. 40);

- з довідки головного лікаря комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр профілактики і боротьби зі СНІДом» від 17.09.2015 року № 740-09/15, відповідно до якої ОСОБА_16 перебуває на диспансерному обліку з 03.08.2012 року з діагнозом: ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія, персистуючий орофаренгіальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит С.

При постановці на диспансерний облік, пацієнт ОСОБА_16 був попереджений про кримінальну відповідальність за свідоме поставлення іншої особи у небезпеку зараження ВІЛ та зараження іншої особи вірусом імунодефіциту людини (стаття 130 КК України),

(т.2 а.с. 41);

- з письмового попередження лікарем комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр профілактики і боротьби зі СНІДом» від 03.08.2012 року ОСОБА_16 про кримінальну відповідальність за свідоме поставлення іншої особи у небезпеку зараження ВІЛ та зараження іншої особи вірусом імунодефіциту людини (ст. 130 КК України),

(т.2 а.с. 42);

- з довідки про результати тесту на ВІЛ від 29.01.2010 року, відповідно до якої, при дослідженні зразків крови ОСОБА_16 , було виявлено антитела ВІЛ (номер лабораторного аналізу № 68062, дата проведення 10-12.08.09),

(т.2 а.с. 43);

- з виписки із історії хвороби № 282, відповідно до якої хворому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено заключний клінічний діагноз, в тому числі: а) основний ВІЛ-інфекція, стадія вторинних захворювань ІІІ А: поверхневий кандидоз порожнини роту, що відповідає діагнозу: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІІІ (кандидоз порожнини роту); - за класифікацією ВООЗ 2010 року,

(т.2 а.с. 44);

- з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_18 , виданого 23.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції слідує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5

(т.2 а.с. 183);

Тобто цим процесуальним джерелом доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується те, що потерпіла, на час вчинення злочинів, у світлі положень ст. 6 СК України, мала правовий статус малолітньої дитини, тобто була особою, яка не досягла чотирнадцяти років.

- з копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_19 , виданого 04 травня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції

(т.2 а.с.184);

- з протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього, здійсненого за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 14 години 20 хвилин по 16 годину 35 хвилин 15.09.2015 року старшим слідчим СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_60 у присутності понятих ОСОБА_61 та ОСОБА_62 , законного представника неповнолітньої потерпілої та експерта, в ході якого було виявлено та вилучено пару дитячих літніх капець бежево-червоного кольору 28 розміру, змиви відбитків бурого кольору, ковдру, простирадло,труси ОСОБА_18

Сформована фото таблиця завірена підписом особи, яка її сформувала та відображає у собі дані, викладені у протоколі огляду місця події, місцезнаходження та вигляд двору домоволодіння, будинку, кімнат в ньому, оглянутих та вилучених об`єктів, їх характеристик,

(т.2 а.с. 20-36);

При цьому порушень вимог ст.ст. 104-105, 223, 237 КПК України судом в ході судового розгляду не виявлено та стороною захисту не доведено.

- з постанови прокурора Харківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_11 від 22.09.2015 року про відібрання у малолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зразку букального епітелію (слини),

(т.2 а.с. 111),

- з постанови прокурора Харківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_11 від 15.09.2015 року про відібрання у ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зразків: мазків з голівки статевого члену, піднігтьового вмісту, букального епітелію (слини), крові.

(т.2 а.с. 113),

- з протоколу отримання зразків для експертизи від 23.09.2015 року, складеним в місті Харкові старшим слідчим СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_60 , в присутності законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 , відповідно до якого, у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення судово-медичної експертизи було отримано зразок букального епітелію (слини) на марлевий бинт (шматок), який через 10 хвилин було поміщено, без торкання руками до скляної ємкості, яку опечатано биркою,

(т.2 а.с. 112);

- з протоколу отримання зразків для експертизи від 23.09.2015 року, складеним в місті Харкові старшим слідчим СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_60 , в присутності фельдшера Харківського СІЗО ОСОБА_63 , понятих ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , відповідно до якого було відібрано у підозрюваного ОСОБА_16 зразки крові та слини (букального епітелію) для проведення судово-медичної експертизи, а саме: із скляної ємкості (стерильної) шматок марлі поміщено до ротової порожнини ОСОБА_16 , після чого через 10 хвилин, без дотиків із ротової порожнини поміщено до скляної ємкості, накрито кришкою. В шприц медичний, ємністю 5 мл із вени лівої руки ОСОБА_16 фельдшером ОСОБА_63 набрано зразок крові венозної, після чого поміщено до обгортки шприца,

(т.2 а.с. 114);

- з протоколу отримання зразків для експертизи від 15.09.2015 року, складеним в місті Мерефа в.о. СКР ДІМ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_66 , для проведення судово-медичної експертизи, було відібрано у підозрюваного ОСОБА_16 зразки крові за допомогою шприца та поміщена до двох флаконів, які опечатано та оснащено пояснювальними написами,

(т.2 а.с. 115);

- з протоколу отримання зразків для експертизи від 16.09.2015 року, складеним в місті Харкові старшим слідчим СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_60 , за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_67 , відповідно до якого, у підозрюваного ОСОБА_16 було відібрано зразки слини на стерильний бинт та, через 10 хвилин вказаний бинт було поміщено до паперового пакету з пояснювальними написами,

(т.2 а.с. 116).

- з протоколу отримання зразків для експертизи від 15.09.2015 року, складеним в місті Мерефа старшим слідчим СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_68 , за участі спеціаліста ХОБСМЄ ОСОБА_69 , понятих ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , відповідно до якого, у підозрюваного ОСОБА_16 було відібрано мазки з головки статевого члена за допомогою марлевого бинта на медичне скло та поміщено до паперового пакету з пояснювальними написами,

(т.2 а.с. 117);

- з протоколу отримання зразків для експертизи від 15.09.2015 року, складеним в місті Мерефа старшим слідчим СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_60 , за участі понятих ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , відповідно до якого, у підозрюваного ОСОБА_16 було відібрано піднігтьового вмісту та поміщено до паперового конверту,

(т.2 а.с. 118);

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223 КПК України при отриманні зразків експертного дослідження та складання протоколу слідчої дії судом не встановлено та сторонами не доведено.
При цьому, з досліджених судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, вина обвинуваченого ОСОБА_16 у скоєнні правопорушень, передбачених за ч.3 ст. 153, ч.4 ст. 152 та ч.1 ст. 130 КК України підтверджується:

- постановою старшого слідчого СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16 вересня 2015 року,

(т.2 а.с. 45);

- висновком судово-медичної експертизи № 2383-И/15 від 29.10.2015 року, відповідно до якого, групова приналежність крові громадянина ОСОБА_16 - АВ супутній антиген Н в його крові не виявлено.

На фрагменті тканини, вилученому під час огляду місця події (об`єкти №№ 1-18) виявлена кров людини, в якої виявлено антиген Н, таким чином можна вважати, що кров в зазначених об`єктах відноситься до групи О А-анти, анти-В і походження її від малолітньої ОСОБА_18 не виключається так як згідно завіреної ксерокопії виписки з медичної карти стаціонарного хворого обласної дитячої клінічної лікарні № 1 міста Харкова, 4 хірургічного відділення, група крові ОСОБА_18 - О (І).

На фрагменті тканини (об`єкти № 1 - 24) наявність сперми і слини не встановлено,

(т.2 а.с. 49-51);

- постановою старшого слідчого СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16 вересня 2015 року

(т.2 а.с. 52),

- висновком судово-медичної експертизи № 2382-И/15 від 29.10.2015 року, відповідно до якого, кров малолітньої ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно завіреної ксерокопії виписки з медичної карти стаціонарного хворого обласної дитячої клінічної лікарні № 1 міста Харкова, 4 хірургічного відділення, відноситься до групи О (І).

Згідно результатів дослідження слини малолітньої ОСОБА_18 вона є не виділителем властивого їй антигену Н.

Групова належність крові громадянина ОСОБА_16 - АВ.

Згідно з результатами дослідження слини ОСОБА_16 , він є виділителем властивих йому антигенів ОСОБА_73 і В. Антиген Н в його слині виявлено не було.

На трусах малолітньої ОСОБА_18 (Об`єкт №5) виявлені незначні сліди сперми з домішкою крові. В цьому об`єкті реакцією абсорбції-елюції (через малу кількість досліджуваного матеріалу) виявлено антиген Н, властивий крові самої потерпілої, а також антигени А і В, які є для неї чужорідними і відбуваються зі сперми чоловіка, який може бути як невиделітелем так і виделітелей зазначених антигенів. Походження сперми на трусах ОСОБА_18 від громадянина ОСОБА_16 не виключається.

На вищевказаних трусах (об`єкт №1) виявлені сліди слини, з домішкою крові, в яких реакцією абсорция - елюції виявлені антигени А, В і Н. Антиген Н відбувається з крові самої потерпілої ОСОБА_18 ; антигени А і В є для неї чужорідним і можуть походити від особи, що не виделітелей так і виделітелей (враховуючи малу кількість досліджуваного матеріалу) цих антигенів. Походження слини в цьому об`єкті від громадянина ОСОБА_16 не виключається.

На трусах малолітньої ОСОБА_18 (об`єктах № 2-4, 6-9) виявлена кров людини, в якої виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в зазначених об`єктах належить до групи О з ізогемаглютінінамі анти-А і анти-В, властивої самої потерпілої.

На трусах (об`єкт №№ 1-4, 6-9) наявність сперми не виявлено.

На трусах (об`єкти №№ 2-9) наявність слини не встановлено,

(т.2 а.с. 55-59);

- постановою старшого слідчого СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16 вересня 2015 року

(т.2 а.с. 60),

- висновком судово-медичної експертизи № 1043-Ц від 23.10.2015 року, відповідно до якого, згідно висновків, викладених в "Висновку експерта № 2381-І / 15 від 23.09.2015", групова належність крові громадянина ОСОБА_16 АВ (VI).

Надана копія виписки з медичної карти хворого ОДКЛ №1 від 23.09.2015, де зазначено, що група крові дівчинки ОСОБА_18 , 06.02.2010 року - О (I) Rh + позитивна.

В результаті проведення судово-медичної експертизи марлевого тампона-змиву з поверхні дивана в кухонній кімнаті за адресою АДРЕСА_2 виявлені сліди крові людини О (I) з ізогемаглютінінами АНТИ-А, АНТИ-В, походження яких від дівчинки ОСОБА_74 5 років, не виключається.

При цитологічному дослідженні елементів крові, епітеліальні клітини, які містять ядро, сперматозоїди, не виявлені.

Не виявлені сліди слини,

(т.2 а.с. 65-70);

- постановою старшого слідчого СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16 вересня 2015 року

(т.2 а.с 71),

- висновком судово-медичної експертизи № 1044-Ц від 23.10.2015 року, відповідно до якого, згідно висновків, викладених в "Висновку експерта № 2381-І / 15 від 23.09.2015", групова належність крові громадянина ОСОБА_16 АВ (VI).

Надано копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОДКЛ №1 від 23.09.2015 року, де зазначено, що група крові дівчинки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 О (I) Rh + позитивна.

В результаті проведення судово-медичної експертизи тампона-змиву з бетонної доріжки, вилучення за адресою АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлено антиген Н, характерний для крові групи О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В. Статева приналежність крові не встановлена через відсутність клітинних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження.

Отже, можна вважати, що дані сліди крові могли статися від будь-якої людини, група крові якого О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В. в тому числі і від дівчинки ОСОБА_74 5 років,

(т.2 а.с. 75-80);

- постановою старшого слідчого СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16 вересня 2015 року

(т.2 а.с. 81),

- висновком судово-медичної експертизи № 1040-ц від 23.10.2015 року, відповідно до якого, згідно висновків, викладених в "Висновку експерта № 2381-І / 15 від 23.09.2015", групова належність крові громадянина ОСОБА_16 АВ (VI).

Надано копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОДКЛ №1 від 23.09.2015 року, де зазначено, що група крові дівчинки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 О (I) Rh + позитивна.

В результаті проведення судово-медичної експертизи джинс, що належать громадянину ОСОБА_16 , виявлені сліди крові людини. при серологічному дослідженні виявлено антиген Н, характерний для крові групи О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В.

При цитологічному дослідженні елементи крові і ядерні клітини, не виявлені.
Отже, можна вважати, що дані сліди крові могли статися від будь-якої людини, група крові якого О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В. в тому числі і від дівчинки ОСОБА_74 5 років,

(т.2 а.с. 85-90);

- постановою старшого слідчого СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16 вересня 2015 року

(т.2 а.с. 91),

- висновком судово-медичної експертизи № 1039-ц від 23.10.2015 року, відповідно до якого, згідно висновків, викладених в "Висновку експерта № 2381-І / 15 від 23.09.2015", групова належність крові громадянина ОСОБА_16 АВ (VI).

Надано копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОДКЛ №1 від 23.09.2015 року, де зазначено, що група крові дівчинки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 О (I) Rh + позитивна.

В результаті проведення судово-медичної експертизи трусів, що належать громадянину ОСОБА_16 , виявлені сліди крові людини. при серологічному дослідженні виявлено антиген Н, характерний для крові групи О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В.

При цитологічному дослідженні елементи крові і ядерні клітини, не виявлені.
Отже, можна вважати, що дані сліди крові могли статися від будь-якої людини, група крові якого О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В. в тому числі і від дівчинки ОСОБА_74 5 років,

(т.2 а.с. 95-100);

- постановою старшого слідчого СВ Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16 вересня 2015 року

(т.2 а.с.101),

- висновком судово-медичної експертизи № 1038-ц від 23.10.2015 року, відповідно до якого, згідно висновків, викладених в "Висновку експерта № 2381-І / 15 від 23.09.2015", групова належність крові громадянина ОСОБА_16 АВ (VI).

Надано копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОДКЛ №1 від 23.09.2015 року, де зазначено, що група крові дівчинки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 О (I) Rh + позитивна.

В результаті проведення судово-медичної експертизи кофти, що належать громадянину ОСОБА_16 , виявлені сліди крові людини. при серологічному дослідженні виявлено антиген Н, характерний для крові групи О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В.

При цитологічному дослідженні елементи крові і ядерні клітини, не виявлені.
Отже, можна вважати, що дані сліди крові могли статися від будь-якої людини, група крові якого О (I) з ізогемаглютінінами анти-А, анти-В. в тому числі і від дівчинки ОСОБА_74 5 років,

(т.2 а.с. 105-110);

- висновком судово-медичної експертизи № 4435-ая/15 від 16.10.2015 року, відповідно до якого, враховуючи вік потерпілої ОСОБА_18 , 5 років, а також дані її фізичного розвитку, вона не досягла статевої зрілості; на момент огляду будь-яких тілесних ушкоджень та їх слідів не виявлено, у зв`язку з чим ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не визначалась; згідно представленої медичної документації ОСОБА_18 знаходилась на лікуванні з 15.09 по 23.09.2015 року з заключним клінічним діагнозом: «Травма зовнішніх статевих органів. Травматичний розрив дівочої пліви, предверія піхви»; у зв`язку з травмою неповнолітній ОСОБА_18 була проведена хірургічна операція: «Ушивання розривів дівочої пліви, предверія піхви». В ході проведення операції були виявлені розриви дівочої пліви на 6, 10, 13 годинах згідно умовного циферблату годинника, а також розрив нижньої спайки та пристінку піхви, розмірами 0,5х0,2 см зі згортками та рідкою кров`ю 10-15 мл у піхві. Ушкоджень статевих органів не виявлено. Свідчень щодо наявності слідів сперми на ділянках тіла потерпілої в медичній документації немає. Забір вмісту піхви під час оперативного втручання у лікувальному закладі не проводився.

Згідно представленої медичної документації у малолітньої ОСОБА_18 встановлені наступні тілесні ушкодження; травма зовнішніх статевих органів у вигляді розриву дівочої пліви та пристінку піхви, що ускладнилася помірною зовнішньою кровотечею. Ці ушкодження, враховуючи їх клінічні прояви, утворилися незадовго до госпіталізації дитини у лікувальний заклад 15.09.2015 року, можливо і в час подій, що вказані в постанові.

В ушкодженнях, що були встановленні у ОСОБА_18 не відобразилися індивідуальні особливості предмета (предметів), що травмували. За наявними судово-медичними даними можна сказати, що вони утворилися внаслідок дій тупим твердим подовженим предметом (предметами) з обмеженою поверхнею. Таким предметом міг бути як статевий орган в стані ерекції, так і палець кісті, у випадку спроби введення їх у піхву дитини.

За ступенем тяжкості травма зовнішніх статевих органів, що було встановлено у ОСОБА_18 у вигляді травматичного розриву дівочої пліви та пристінку піхви належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року,

(т.2 а.с. 119-120);

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 2777-С/15 від 24.09.2015 року, у громадянина ОСОБА_16 , 1987 року народження мали місце садна на правій руці. Ці пошкодження утворилися від дії тупого твердого предмета(ів) за механізмом тертя-ковзання і могли бути отримані в строк і в межах до 3-х діб до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом,характером пошкоджень, а також стадією загоєння саден. За ступенем тяжкості садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновку експерта № 1009-ц/15 «В результаті проведення судово-медичної експертизи мазка - відбитка з головки статевого члена громадянина ОСОБА_75 , 1987 року народження, дані про наявність клітин вагінального, букального і ректального епітелію не отримані».

(т.2 а.с. 121);

- постановою старшого слідчого Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_59 про призначення судово-психологічної експертизи від 16.10.2015 року,

(т.2 а.с. 130);

- висновком судово-психологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0003600 досліджуваної ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до якого, ситуація сексуального насильства, яка сталась 15.09.2015 року, була психотравмуюча для малолітньої ОСОБА_18 , оскільки вона пережила страх, больові відчуття, не усвідомлювала характер та значення скоєних з нею дій. У малолітньої ОСОБА_18 не виявлено схильності до надмірного фантазування, підвищеного навіювання, відхилень у функціонуванні пам`яті, уваги, мислення, сприйняття, які б могли суттєво вплинути на відтворення нею подій, що розглядаються по справі.

Малолітня ОСОБА_18 , з урахуванням її віку, нормального рівня інтелектуального розвитку та функціонування психічних процесів (пам`яті, уваги, мислення, сприйняття) у межах норми здатна правильно запам`ятовувати і в подальшому відтворювати конкретні факти, надавати конкретно-описову характеристику дій і поведінки оточуючих.

У зв`язку з рівнем психосексуального розвитку та явною психічною незрілістю (явна психічна безпорадність, 5 років) потерпіла ОСОБА_18 здатна сприймати тільки зовнішній, формальний бік ситуації та не розуміє ні характеру, ні значення скоєних з нею дій сексуальної спрямованості. Тому потерпіла не могла чинити опір дорослому чоловікові ОСОБА_16 , оскільки здійснювати активний опір є цілеспрямованою дією та може бути тільки при адекватному усвідомленні всіх зв`язків та відношень кримінальної ситуації,

(т.2 а.с. 134-136);

- відомостями про кваліфікацію експерта, підтвердженої дипломом кандидата наук серії НОМЕР_3 , виданого на підставі Рішення Вищої атестаційної комісії від 12 листопада 2008 року (протокол № 22 06/8), відповідно до якого ОСОБА_76 присуджено науковий ступінь кандидата психологічних наук зі спеціальності «Юридична психологія»,

(т.2 а.с. 185);

Допитана в ході судового розгляду з приводу висновку судово-психологічної експертизи малолітньої ОСОБА_18 , експерт ОСОБА_77 , яка є за фахом є психологом, кандидатом психологічних наук, доцентом, працює в Національному інституті внутрішніх справ, підтвердила висновки експертизи. Зазначила про недоцільність допиту потерпілої ОСОБА_78 в судовому засіданні, оскільки це може привести до її психологічної травми.

Експерт пояснила про те, що при проведенні експертизи в Національному університеті внутрішніх справ, було використано «зелену кімнату», яка дозволяє провести допит дитини в тих умовах, де була б сприятлива атмосфера, щоб дитина відчувала б себе більш комфортно. З потерпілої зустрічалися два рази. При проведенні допиту обов`язковим спостереження за дитиною, її поведінкою, вступ з нею в емоційний контакт, використовуючи методику, яка дозволяє оцінити наскільки дитина орієнтується, її інтелектуальний розвиток. При цьому обов`язково використання дзеркала ОСОБА_79 , тестів, методик, які діагностують пам`ять і сприйняття дитини. На її думку пояснення дитини, дані при проведенні експертизи були правдиві і щирі. Таким чином була отримана певна інформація, яка є абсолютним показником для певного психологічного висновку.

При цьому, суд враховує, що експерт ОСОБА_77 володіє певною компетентністю, тобто знаннями і досвідом власної діяльності, що дозволяють виносити об`єктивні судження і приймати точні рішення.

- безпосередньо дослідженими в судовому засіданні двох ДВД-дисків з записом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_18 , 2010 року народження, проведеного в приміщенні «зеленої кімнати» Харківського національного університету внутрішніх справ в присутності законного представника малолітньої потерпілої та психолога, під час якого вона, у формі, що відповідає віку дитини, розповіла про насильницьке задоволення з нею статевої пристрасті неприродним способом, а також її зґвалтування чоловіком на ім`я ОСОБА_26

( т.2 а.с. 184, 185);

- безпосереднім дослідженням в судовому засіданні ДВД-диска із записом допиту малолітнього свідка ОСОБА_19 , 10.04.2011 року проведеного в приміщенні «зеленої кімнати» Харківського національного університету внутрішніх справ в присутності матері ОСОБА_14 та психолога, під час якого він, у формі, що відповідає віку дитини, розповів про застосування фізичного насильства відносно своєї сестри ОСОБА_18 чоловіком на ім`я ОСОБА_26 ,

(т.2 а.с. 183).

- відомостями, які містяться в медичній карті стаціонарного хворого № 14603 на ім`я ОСОБА_18 , відповідно до якої 15.09.2015 року їй було встановлено діагноз: травма зовнішніх статевих органів, травматичний розрив невинної пліви, предверія піхви,

(т.2 а.с. 190);

- відомостями, які містяться у листку призначень лікарями наркотичних і психотропних лікарських засобів та виконання цих призначень до медичної карти № 14603 на ім`я ОСОБА_18 , відповідно до якої, при зверненні до лікувального закладу 15.09.2015 року з діагнозом «Кровотеча з піхви», їй призначалися лікарські засоби,

(т.2 а.с. 191-194);

- відомостями талону до супровідного лиска № 1162/1202, відповідно до якого, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доставлена до лікувального закладу з діагнозом «Травматична кровотеча з піхви»,

(т.2 а.с. 195),

= змістом довідки головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я Обласна дитяча клінічна лікарня № 1 ОСОБА_80 , відповідно до якого, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на лікуванні в ОДКЛ № 1 з 15.09.2015 року по 23.09.2015 року та на її лікування витрачено 251 гривна 72 копійки в межах бюджетного фінансування,

(т.1 а.с. 14),

- постановою старшого слідчого Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_59 про визнання речових доказів від 16.09.2015 року, відповідно до якої, простирадло, ковдра, змиви, капці, ганчірка трусики ОСОБА_18 ; два відрізки липкої стрічки із слідами рук; футболка, кофта, джинси, труси ОСОБА_16 ; піднігтьовий вміст, мазки, зразки крові, слини ОСОБА_16 , визнано речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Харківського ВП ГУ НП в Харківській області,

(т.2 а.с. 142);

- постановою старшого слідчого Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_59 про визнання речових доказів від 23.09.2015 року, відповідно до якої, зразки крові, слини ОСОБА_16 , зразки слини ОСОБА_18 , визнано речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Харківського ВП ГУ НП в Харківській області,

(т.2 а.с. 143);

- постановою старшого слідчого Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_59 про визнання речових доказів від 14.10.2015 року, відповідно до якої, два ДВД-диска з записом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_18 та один ДВД-диск із записом допиту малолітнього свідка ОСОБА_19 , визнано речовими доказами та долучено для зберігання до матеріалів кримінального провадження,

(т.2 а.с. 145);

- постановою старшого слідчого Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 16.09.2015 року,

(т.2 а.с. 146);

- висновком експерта № 2384-И/15 від 15.10.2015 року, відповідно до якого, кров малолітньої ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно завіреної ксерокопії виписки з медичної карти стаціонарного хворого обласної дитячої клінічної лікарні № 1 міста Харкова, 4 хірургічного відділення, відноситься до групи О (І).

Згідно результатів дослідження слини малолітньої ОСОБА_18 вона є не виделітелей властивого їй антигену Н.

Групова належність крові громадянина ОСОБА_16 - АВ.

Згідно з результатами дослідження слини ОСОБА_16 , він є виделітелем властивих йому антигенів ОСОБА_73 і В. Антиген Н в його слині виявлено не було.

На простирадлі, вилученої з місця події (об`єкт № 2) виявлені сліди сперми з домішкою крові, в якому реакцією абсорбції-еволюції виявлені антігени А, В, і Н. Антиген Н властивий самої потерпілої малолітньої ОСОБА_18 і відбувається з її крові. Антигени А і В для неї чужорідні і відбуваються з сперми чоловіка, який може бути що не виделітелей так і виделітелей зазначених антигенів, яким і є громадянин ОСОБА_16 .

На вищевказаної простирадлі (об`єкт № 5) виявлені незначні сліди сперми, в яких реакцією абсорбції-еволюції виявлені ОСОБА_81 . Для малолітньої потерпілої ОСОБА_18 зазначені антигени є чужорідними і можуть походити від чоловіка як невиделітеля, так і виделітелей антигенів А і В, яким є громадянин ОСОБА_16 .

На простирадлі (об`єкт № 6) виявлена слина, в якій реакцією абсорбції-еволюції виявлені антигени А і В, властиві виділенням громадянина ОСОБА_16 і можуть походити від нього.

На простирадлі в об`єкті № 3 виявлено кров людини в якої виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в зазначеному об`єкті ставитися до групи О з ізогемаглютінінамі анти-А і анти-В і походження її від малолітньої ОСОБА_18 не виключається. Від громадянина ОСОБА_16 ця кров відбутися не могла.

На простирадлі, в об`єктах №№ 1,4,11 наявність крові не встановлено. На простирадлі, в об`єктах №№ 1, 3-11 наявність сперми не встановлено, на простирадлі, в об`єктах №№ 1-5, 7-11 наявність слини не виявлено.

(т.2 а.с. 150-152);

- постановою старшого слідчого Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_59 про призначення судово-медичної експертизи від 23.09.2015 року,

(т.2 а.с. 153);

- висновком експерта № 2381-И/15 від 23.09.2015 року, відповідно до якого, кров громадянина ОСОБА_16 , 1987 року народження, відноситься до групи АВ,

(т.2 а.с. 158-159);

- постановою старшого слідчого Харківського РВ (по обслуговуванню Харківського району та міста Люботин) ГУМВСУ в Харківської області ОСОБА_59 від 15.09.2015 року, про визнання потерпілою малолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а її законним представником ОСОБА_14 ,

(т.2 а.с. 178);

Суд, враховуючи вищезазначені зазначені висновки проведених експертиз, вважає, що ними, на підставі спеціальних знань, об`єктивно та обґрунтовано встановлено та докладно описано дослідження щодо фактів та обстави, передбачених ст. 91 КПК України та пов`язаних з подією вчинених ОСОБА_16 правопорушень (злочинів).

При цьому, наявні у провадженні постанови слідчих, яким доручено проведення досудового слідства (т.2 а.с. 219, 223) про призначення експертиз (т.2 а.с. 45, 52, 60, 71, 81, 91, 101, 130, 146, 153, 160, 161), свідчать про те, що останні були призначені у відповідності до Кримінального процесуального Кодексу України, а строк досудового розслідування відповідає вимогам ст. 219 цього ж Кодексу (т.1 а.с. 7-9, т.2 а.с. 13).

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.
- дослідженням в судовому засіданні речових доказів - простирадла, ковдри, змивів, капець, ганчірки, трусів ОСОБА_18 , двох відрізків липкої стрічки із слідами рук, футболки, кофти, джинсів, трусів ОСОБА_16 , його піднігтьового вмісту, тампонів з мазками, зразками крові, слини ОСОБА_16 , тампонів із зразками слини ОСОБА_18 ..

Судом встановлено, що кожен об`єкт дослідження поміщений в індивідуальну упаковку, на яких є супровідні записки, що вказують на найменування вкладених об`єктів, їх приналежність, обставини їх вилучення.

Суд критично ставиться до посилання обвинуваченого ОСОБА_16 на те, що вилучені в ході огляду місця події труси потерпілої ОСОБА_18 та оглянуті безпосередньо в судовому засіданні є різними об`єктами.

Безпосереднім оглядом зображення на фото 24 фототаблиці до протоколу огляду місця події від 15.09.2015 року (т.2 а.с. 36) трусів ОСОБА_18 та речового доказу, який знаходився в індивідуальній упаковці з биркою «Труси малолітньої ОСОБА_18 », коробка опечатана печаткою ХОБСМЕ, «висновок експерта 2382 від 29.10.2015 року. У картонній коробці знаходяться труси з плямами речовини червоно-бурого кольору, які були вилучені 15.09.2015 року під час огляду місця події в АДРЕСА_2 », підписами понятих і слідчого ОСОБА_82 , встановлена наявність однакових малюнків, збіг їх кількості, розташування та плям в передній частині.

Вказані вище докази, безпосередньо досліджені під час судового розгляду, є належними, так як підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, є послідовними, переконливими для суду у своїй сукупності і не викликають сумнівів у їх достовірності. Безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому суд виходить з наступного.

Перевірені в судовому засіданні докази прямо та непрямо підтверджують факти та обставини події кримінального правопорушення: час та місце насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, тобто задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої; зґвалтування малолітньої, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, а також свідоме поставлення іншої особи в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту людини, що є небезпечною для життя людини; настання наслідків; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують покарання, розмір процесуальних витрат, тобто обставини, визначені ст. 91 КК України.

Показання, надані в ході судового розгляду законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , та кореспондуються з даними, відображеними у протоколі огляду місця події, складеного 15 вересня 2015 року, а показання свідка ОСОБА_83 з показаннями обвинуваченого ОСОБА_16 в частині його перебування 15 вересня 2015 року в період часу приблизно о 3.30 4 годині ранку.

Тому, доводи обвинуваченого ОСОБА_16 про завідомо неправдиві показання законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 , є неспроможними та такими, що не впливають на висновки колегії суддів про доведеність винуватості ОСОБА_16 в обсязі фактично скоєного.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, суду надано не було.

При цьому суд виходить із правової позиції, висловленої Європейським судом з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, колегія суддів, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення у справі «Гурепка проти України №2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Колегія суддів констатує той факт, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено винуватість ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 153, ч.4 ст. 152 та ч.1 ст. 130 КК України, а саме у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом, тобто задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану, вчиненого щодо малолітньої ОСОБА_18 ; зґвалтуванні малолітньої ОСОБА_18 , тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 цього Кодексу, а також у свідомому поставленні іншої особи в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту, що є небезпечною для життя людини.

Тому доводи сторони захисту щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_16 за ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, колегія суддів знаходить необґрунтованими.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Тож, колегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_16 за ч.3 ст. 153, ч.4 ст. 152 та ч.1 ст. 130 КК України, оскільки він вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, тобто задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої; зґвалтування малолітньої, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України; а також свідоме поставлення іншої особи в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту людини, що є небезпечною для життя людини.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ч.3 та ч.5 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості та особливо тяжкими злочинами, дані про особу винного, та обставини, що обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

В зв`язку з недоведеністю знаходження обвинуваченого ОСОБА_16 , в стані алкогольного сп`яніння колегія суддів виключає з обсягу висунутого органом досудового розслідування обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину щодо малолітньої особи, оскільки є ознакою складу злочинів, передбачених ч.3 ст. 153 та ч.4 ст. 152 КК України.

Колегія суддів вважає, що не заслуговує на увагу думка обвинуваченого ОСОБА_16 щодо визнання в якості пом`якшуючої обставини підтверджену довідкою наявність захворювання - ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія, оскільки визнає його винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України - свідомому поставленні іншої особи в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту, що є небезпечною для життя людини, склад злочину якого обумовлений саме цим захворюванням. При цьому, наявність захворювання враховує при вивченні відомостей про особу обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , колегія суддів не вбачає.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, колегія суддів визнає вчинення злочину щодо неповнолітньої особи.

Колегією суддів вивчались відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_16 та встановлено, що він є громадянином України, раніше судимий 22 квітня 2009 року Московським районним судом міста Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого з місць позбавлення волі на підставі постанови Червонозаводського районного суду міста Харкова умовно-достроково, на невідбутий строк 03 місяці 15 днів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в даний час ознаки психозу і слабоумства не виявляє, виявляється дисоціальний розлад особистості; за своїм психічним станом може усвідомити свої дії і керувати ними; в період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_16 знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а був у стані неускладненої алкогольної токсикації, міг усвідомити свої дії та керувати ними; в даний час за своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує, перебуває на диспансерному обліку з 03.08.2012 року з діагнозом: ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія, персистуючий орофаренгіальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит С, за місцем мешкання характеризується негативно, за місцем відбуття покарання характеризується позитивно.

Викладене підтверджується ксерокопією паспорта обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідкою про наявність судимості від 16.09.2015 року, довідкою про звільнення з місць позбавлення волі серії ХАР № 01386, даними вироку Московського районного суду міста Харкова від 22 квітня 2009 року та постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 липня 2012 року про умовно-досрокове звільнення від подальшого відбування покарання, довідкою лікаря нарколога-психіатра Мерефянської ЦРБ, довідкою лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний психоневрологічний диспансер», довідкою лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер», висновком судово-психіатричного експерта № 873 від 12.10.2015 року, довідкою в.о. Височанського селищного голови Харківського району Харківської області, характеристикою, затвердженою начальником установи начальником арештного дому Диканівської виправної колонії (№ 12) та довідкою про заохочення та стягнення засудженого, довідкою інформаційного центру

(т.2 а.с. 41, 162-177).

Визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, колегія суддів виходить із класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, та враховує, що два з них відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років, один до злочинів середньої тяжкості, тому, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також бере до уваги особливості конкретних злочинів і обставинами їх скоєння, зокрема, такими, як форма вини, мотив і мета, спосіб скоєння, причину припинення злочинних дій, характер і глибину тяжкості наслідків, що настали.

В зв`язку з відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, колегія суддів знаходить, що підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_16 положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, відсутні.

В зв`язку з наявністю обставини, які обтяжує покарання, передбаченої п. 6 ч.1 ст. 67 КК України, а саме - вчинення злочину щодо малолітньої особи, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 66 КК України , підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_16 положень ст. 69-1 КК України, у колегії суддів відсутні.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_16 колегія суддів враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, а також обставини вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах позбавлення волі та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у вигляді реального позбавлення волі за правилами призначення покарань за сукупності злочинів, передбаченими ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань.

Цивільний позов прокурора в інтересах Держави в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» про відшкодування витрат на лікування малолітньої ОСОБА_18 в розмірі 251 гривна 72 копійки, колегія суддів задовольняє та стягує зазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_16 .

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями частин першої та третьої ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, при цьому якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_16 спричинив потерпілій малолітній ОСОБА_18 тілесні ушкодження і вона проходила в Комунальному закладі охорони здоров`я «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» лікування, вартість якого відповідно до наданої довідки складає 251,72 гривна, колегія суддів задовольняє цивільний позов прокурора та стягує з обвинуваченого ОСОБА_16 на користь місцевого бюджету вартість лікування потерпілої в розмірі 251,72 гривна.
Обраний у відношенні ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)», до набрання вироку законної сили - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_16 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 15 вересня 2015 року, як про це зазначено в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.09.2015 року (а.с. 122-126).
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_16 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 15 вересня 2015 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Доказів щодо витрат на залучення експерта, колегії суддів не надано.
Питання щодо речових доказів колегія суддів вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 153, ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 130 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст. 153 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк чотирнадцять років;

- за ч.4 ст. 152 КК України у вигляді позбавлення волі на строк тринадцять років шість місяців;

- за ч.1 ст. 130 КК України у вигляді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотирнадцять років.

Обраний у відношенні ОСОБА_84 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)», до набрання вироку законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_16 обчислювати з моменту затримання, тобто з 15 вересня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_16 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 15 вересня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора в інтересах Держави в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» про відшкодування витрат на лікування малолітньої ОСОБА_18 в розмірі 251 гривна 72 копійки задовольнити та стягнути зазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_16 на користь місцевого бюджету (розрахунковий рахунок 0001 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код 37874947).

Речові докази простирадло, ковдру, капці, труси ОСОБА_18 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Харківського ВП ГУ НП в Харківській області повернути законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 .

Речові докази футболку, кофту, джинси, труси ОСОБА_16 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Харківського ВП ГУ НП в Харківській області повернути обвинуваченому ОСОБА_16 .

Речові докази ДВД диски, що зберігаються в матеріалах провадження залишити в матеріалах провадження.

Речові докази --змивів, ганчірки, двох відрізків липкої стрічки із слідами рук, піднігтьовий вміст, тампони з мазками, зразками крові, слини ОСОБА_16 , тампони із зразками слини ОСОБА_18 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Харківського ВП ГУ НП в Харківській області знищити.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .