АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/564/17 Справа № 703/815/17 Категорія: ч. 2 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
16.03.2017 на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0002681 від 04.12.2013 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно даного обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він близько 22 год. 30 хв. 03 грудня 2013 року, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_8 декілька ударів кулаками рук по обличчю, тулуба та спині, обома руками здавлював шию та газовим балончиком бризнув в обличчя, після чого штовхнув на підлогу і наніс іще декілька ударів ногами по тулубу, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця повік правого ока, крововиливу білкової оболонки правого ока, синців правої вушної раковини, правої скронево-виличної області та верхньої губи з обох сторін, синців грудної клітки з обох сторін, обох плечей, живота зліва, області лівої лопатки та лівого плечового суглобу і лівого стегна, саден області лівої лопатки, обох ліктьових суглобів, грудної клітки по передній та задній поверхні, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2017 у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Дане судове рішення вмотивовано тим, що на момент проведення підготовчого судового розгляду минули строки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, що являється підставою для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості у зв`язку із закінченням строків давності.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали міськрайонного суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог процесуального закону, зобов`язавши суд першої інстанції розглянути провадження по суті пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Як на підставу такого скасування зазначає, що суд першої інстанції незаконно звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, при цьому не перевіривши наявні факти ухилення останнього від слідства.

Також, звертає увагу на те, що дії обвинуваченого мають бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 189 КК України, оскільки ОСОБА_7 по відношенню до нього вчинив вимагання поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я та за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки він проник в будинок АДРЕСА_2 шляхом зламу вхідних дверей, що не дає підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Судом апеляційної інстанції вживались заходи до явки в судове засідання потерпілого ОСОБА_8 , шляхом направлення рекомендованих повідомлень за адресою його фактичного проживання, однак останній на неодноразові виклики не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про залишення ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2017 без змін як законної та обґрунтованої, а апеляційних вимог без задоволення, думку обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційних вимог потерпілого та законність винесеного в провадженні рішення, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_8 до задоволення не належить з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню вказані вимоги закону були належним чином дотримані.

Так, за змістом ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема прийняти рішення про закриття провадження у випадках встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Розділом ІХ КК України, до них в тому числі належить звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження чи позбавлення волі.

Як слідує з пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, його дії вчинені по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, що, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який санкцією статті передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на певний строк.

Як вбачається з обвинувального акта, тілесних ушкодження потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_7 були спричинені 03.12.2013, тобто на момент проведення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні минуло понад три роки з дня вчинення злочину.

Крім того, як було вірно встановлено судом першої інстанції, що підтвердилось і під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, обвинувачений ОСОБА_7 в розшуку не перебував, від досудового слідства або суду не ухилявся, нових злочинів не вчиняв, а тому перебіг давності в провадженні не зупинявся і не переривався.

З огляду на зазначені обставини, за відсутності заперечень обвинуваченого ОСОБА_7 проти застосування вимог ст. 49 КК України, у суду першої інстанції були правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а тому ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2017 є законною та обґрунтованою.

Доводи потерпілого ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції не перевірено наявні факти ухилення ОСОБА_7 від досудового слідства або суду, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Що стосується посилань потерпілого на необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за більш тяжкі злочини, зокрема за ч. 3 ст. 189 та ч. 1 ст. 162 КК України, то вони не можуть бути предметом даного апеляційного провадження, з огляду на те, що на виконання вимог ч. 1 ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно обвинувального акта, дії ОСОБА_7 кваліфіковано лише за ч. 2 ст. 125 КК України.

Оскільки в ході підготовчого судового засідання встановлено підстави, передбачені ст. 49 КК України і отримано згоду обвинуваченого ОСОБА_7 на звільнення від кримінальної відповідальності, то судом першої інстанції обґрунтовано закрито кримінальне провадження щодо останнього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а тому апеляційні вимоги потерпілого ОСОБА_8 до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п.1 ч.1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :