АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1667/17 Справа № 206/3147/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
про закінчення підготовки та призначення апеляційного розгляду

06 жовтня 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Вой-Вож Ухтинського району Республіки Комі, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 31375,00 гривень, в якості відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, а також 200000 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 в дохід держави 2198,32 гривень витрат за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Також, вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він приблизно о 20 год. 55 хв.02 квітня 2017 року, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes - Benz 311D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_10 , рухався по вул. Маршала Малиновського зі сторони пров. Океанського у напрямку Самарського узвозу у м. Дніпро, зі швидкістю не менше 64,7 км/год. При цьому водій ОСОБА_9 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, рухаючись із перевищенням дозволеної у населених пунктах 60 км/год. швидкості, поблизу б. №114 у м. Дніпро передньою правою частиною керованого ним автомобілю з необережності здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який рухався по проїзній частині дороги попереду у попутному з ним напрямку.

Своїми діями водій ОСОБА_9 порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, в наслідок чого пішоходу ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми та інші ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Смерть ОСОБА_11 настала відразу на місці пригоди, від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки та шлуночки головного мозку, яка ускладнилася набряком головного мозку.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях обвинуваченого.

В обґрунтування своїх вимог посилається на неповноту та однобічність судового розгляду, а саме на те, що дослідивши обставини справи, суд невірно оцінив докази, а інші обставини взагалі не прийняв до уваги.

Вказує на несправність гальм автомобіля обвинуваченого, зазначаючи, що перевірка технічного стану автомобіля не проводилась, а згідно версії досудового слідства та прийнятого судом рішення, ОСОБА_9 керував технічно справним автомобілем та головною причиною наїзду на пішохода вказано перевищення допустимої швидкості на 4-7 км/год.

Вважає висновки транспортно-трасологічної експертизи щодо швидкості автомобіля необ`єктивними. Зазначає, що не визначено місце скоєння наїзду. Крім того, результати слідчого експерименту вважає неналежним доказом, оскільки під час його проведення автомобіль рухався з незначною швидкістю, а увага учасників експерименту була закцентована на очікуваній появі пішохода.

Крім того, вважає, що судом призначено обвинуваченому занадто суворе покарання, не взявши до уваги те, що потерпілий перебував в тяжкому ступені сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_9 в період апеляційного розгляду звернувся до суду з заявою про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є особою, яка досягла пенсійного віку та скоїла правопорушення з необережності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, думку обвинуваченого, який апеляційну скаргу свого захисника підтримав, просив застосувати щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», думку потерпілого, який не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_9 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», але заперечив проти вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає вирок законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, перевіривши матеріали провадження в межах скарги, обговоривши доводи скарги, та думку осіб, що приймали участь в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Як видно з журналу судового засідання під час слухання справи ОСОБА_9 було належним чином роз`яснено наслідки розгляду в скороченого провадження.

Тому, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 не має право оскаржувати обставини кримінального провадження, доведеність вини та інше, окрім скарги щодо призначення покарання.

Аналізуючи доводи захисника про неправильне призначення обвинуваченому основного і додаткового покарання внаслідок його невідповідності тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає їх безпідставними.

А отже, при призначенні покарання ОСОБА_9 , суд з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України класифіковане як тяжкий злочин, тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, який є пенсіонером, позитивно характеризується, одружений, раніше не судимий. Також суд врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання своєї вини та його щире каяття, та дійшов вірного висновку, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливо без його ізоляції від суспільства і обґрунтовано призначив покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на 3 роки реально.

Крім того, суд обґрунтовано, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, призначив ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та з метою запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Будь - яких підстав вважати призначене покарання несправедливим унаслідок суворості колегія суддів не вбачає.

Тобто суд врахував ті обставини, на які посилається апелянт.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з ухваленим вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 , вважає його законним, вмотивованим, обґрунтованим і справедливим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, не вбачає.

Щодо клопотання ОСОБА_9 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили. Підлягають звільненню особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Доводи обвинуваченого про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суду вважає слушними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_9 є пенсіонером, що підтверджено відповідним пенсійним посвідченням, скоїв вперше злочин з необережності, а отже підлягає звільненню від відбування призначеного основного покарання за даним вироком.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2017 рокущодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Клопотання ОСОБА_9 задовольнити.

На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного основного покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4