В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004407 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Костополя, Рівненської обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого: ТОВ «Морган Феніче» обліковцем, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.03.2014 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1 275 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 27.03.2015 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи за столиком кафе «Olvi», що розташоване на території ПКіВ «Гідропарк», в місті Києві, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 та в цей час у нього виник умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_5 та шляхом ривка, зі столу, відкрито викрав сумку шкіряну темного кольору, що матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якій знаходились грошові кошти в сумі 60 грн., телефон марки «Сіменс», вартістю 200 грн., в якому була встановлена картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн,. на рахунку якої знаходилось 38 грн. та пенсійне посвідчення, що належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 323,00 гривні.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 27.03.2015 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, він відпочивав в кафе «Olvі», яке розташоване в ПКіВ «Гідропарк». Потерпілий зі своїм знайомим запросили його за свій столик. Побачивши на столі сумку потерпілого, він схопив її та побіг в напрямку метро.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна /грабіж/, вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні сумку шкіряну, темного кольору, грошові кошти в розмірі 60 гривень, мобільний телефон «Сіменс», пенсійне посвідчення залишити у володіння власника ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: