Справа № 462/4178/17
У Х В А Л А
08 вересня 2017 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , заступника начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 14.06.2017 року про закриття кримінального провадження,

встановив:
Постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 14.06.2017 року було закрито кримінальне провадження № 0000038 від 04.01.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову слідчого, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

Скаржник та адвокат у судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять скаргу задовольнити.

Заступник начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 проти задоволення скарги не заперечив, пояснивши, що слідчий не провів всі необхідні слідчі (розшукові) дії під час проведення досудового розслідування.

Заслухавши скаржника, заступника начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 04.01.2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом того, що ОСОБА_3 звернувся зі заявою, в якій просив прийняти міри до ОСОБА_7 , який зловживаючи довірою, шахрайським шляхом запозичив в нього грошові кошти в розмірі 45000 доларів США в травні 2015 року, з яких 25000 доларів США не повернув.

14.06.2017 року оскаржуваною постановою слідчого було закрито кримінальне провадження № 0000038 від 04.01.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З аналізу ч. 1 ст. 92 КПК України слідує, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи оскаржувану постанову, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим слідчим не було дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь-якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутній в діянні невстановленої особи склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України.

Такий його висновок фактично ґрунтується лише на показаннях двох осіб, а саме: потерпілого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , на якого потерпілий вказує, що він вчинив відносно нього злочин.

Слідчий під час досудового розслідування обмежився лише допитом вказаних осіб, проте не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, хоча заявник ОСОБА_8 у своїх показаннях вказував на таких осіб, а також, слідчий не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Крім того, слідчий, зазначаючи у резолютивній частині оскаржуваної постанови, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з відсутності в діяннях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, залишив поза увагою, що відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2017 року ОСОБА_3 чітко вказав, що у скоєнні кримінального правопорушення відносно себе він підозрює конкретну особу, а саме: ОСОБА_7 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відносно кого закрите кримінальне провадження №0000038 від 04.01.2017 року, а носить неконкретизований характер, а відтак, є невмотивованою та позбавлена будь-якого правового обґрунтування та логіки.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскаржувана постанова від 14.06.2017 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, є невмотивованою, а відтак не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 14.06.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000038 від 04.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000038 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.