Справа № 468/186/18-к
1-кп/468/60/18

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

16.02.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000662 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 27.12.2017 року близько 17.30 годин ОСОБА_3 перебуваючи на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 , побачив колишню співмешканку ОСОБА_5 , яка проходила повз вказане домоволодіння та з якою він перебував в неприязних відносинах, в результаті чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та кулаком наніс їй один удар в область лівого ока та ще один удар в область носа, від чого остання втратила рівновагу та впала на асфальтоване покриття вулиці. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 . ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої орбіти та трьох саден в ділянці спинки носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

06.02.2018 року між обвинуваченим та потерпілою укладено угоду про примирення відповідно до ст. 471 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді 200 годин громадських робіт.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з врахуванням каяття обвинуваченого, його задовільної характеристики та примирення сторін. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор підтримав угоду про примирення обвинуваченого з потерпілою та вважав, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, потерпілій роз`яснена можливість її відмови від обвинувачення в справі приватного обвинувачення або можливість звільнення обвинуваченого від відповідальності за примиренням з потерпілою, проте потерпіла вказала, що сторони примирились, але на умовах угоди та вона бажає, щоб обвинувачений поніс визначене угодою покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 06.02.2018 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 06.02.2018 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання в виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів.

суддя: