Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/355/17
Провадження № 1-кп/280/232/17
ВИРОК
Іменем України
02 листопада 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження № 0000181 на підставі угоди про примирення від 29.09.2017 року та обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юріївка, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працює, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 ,08 березня 2017 року,у вечірній час зайшов до будинку свого сусіда ОСОБА_4 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у якого хотів позичити грошові кошти.

У подальшому, ОСОБА_5 ,через незачинені вхідні двері увійшов до вказаного будинку та, покликавши господаря, побачив, що останній відсутній та інші особи відсутні у будинку та вирішив повернутися додому.

У цей час ОСОБА_5 помітив на столі в кімнаті мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Х-2-02» у корпусі чорного кольору,який належить ОСОБА_4 .

У цей день,час,місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна,яке належить ОСОБА_4 ,а саме мобільного телефону марки «Nokia» моделі «Х-2-02» у корпусі чорного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 ,у вказаний день,час,місці та за вказаних обставин,керуючись корисливим мотивом,маючи на меті поліпшити своє матеріальне становище,упевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає,тобто останні залишаються таємними, підійшов до столу,звідки,шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Х-2-02»,вартістю 400 гривень.

У подальшому,утримуючи при собі вказаний телефон,який належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишив, викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу,таємно викрав чуже майно,яке належить ОСОБА_6 ,а саме мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Х-2-02»,вартістю 400 гривень,чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся.

29 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена угода про примирення відповідно до змісту якої, обвинуваченим спричинена матеріальна шкода частково відшкодована, останній вибачився перед потерпілим ОСОБА_4 , обвинувачений повністю визнає свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України.

При цьому сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,а саме у сумі 850 гривень.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє:

- що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди,передбачені статтею 473 КПК України;

- характер кожного обвинувачення;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_6 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Після роз`яснення потерпілому його прав та наслідків укладення угоди про примирення, потерпілий ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду про примирення, укладену 29.09.2017 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Після роз`яснення обвинуваченому його прав та наслідків укладення угоди про примирення, ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення, укладену 29.09.2017 року між ним та потерпілим ОСОБА_6 .

Прокурор вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню.

У результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування сторін суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена 29.09.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися утаємному викраденні чужого майна;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією частини першої статті 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення,яке є правопорушенням середньої тяжкості, особу винного,який не судимий,одружений,не працює,за місцем проживання характеризується позитивно,обставини,що пом`якшують покарання (щире каяття).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст. ст. 373-376, 394-395, 472-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене угодою про примирення покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,а саме у сумі 850 (вісімсот п`ятьдесят) гривень.

Речові докази: корпус чорного кольору від мобільного телефону марки марки «Nokia» моделі «Х-2-02»,який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Коростишівському ВП ГУНП в Житомирській області-повернути потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд, Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1