Справа № 192/1057/17
Провадження № 1-кп/192/146/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" листопада 2017 р. Солонянськийрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , має середню освіту, не одружений, не військовозобов`язаний, раніше судимий 19 квітня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 місяця арешту,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.
Так, ОСОБА_3 16 травня 2017 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, із корисливих мотивів, діючи умисно, через незамкнені двері проник до господарської будівлі, тобто в інше приміщення, звідки таємно викрав майно: болгарку «Stern» AG-125Q MEGU 131010A4/1312AW578, вартістю 437 гривень 40 копійок; дві металеві труби: одна довжиною 4 метра, діаметром 50 мм та металеву трубу довжиною 5 метрів, діаметром 50 мм, загальною вартістю 485 гривень 00 копійок; металевий кутник довжиною 5 метрів, вартістю 260 гривень 15 копійок; захисний кожух заднього містка автомобіля ВАЗ 01-07, вартість якого не вдалося встановити експертним шляхом; чавунний лист печі розміром 1м*0,5 м, вартість якого не вдалося встановити експертним шляхом; 2 колеса в зборі (металевий диск та резина) для автомобіля ВАЗ, вартість яких не вдалося встановити експертним шляхом; електродвигун 1,1 кВт вартістю 987 гривень 50 копійок; електродвигун 2,2 кВт вартістю 1 050 гривень 00 копійок. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3 220 гривень 05 копійок.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що знайомий з сином потерпілої, а тому йому було відомо про те, де зберігаються труби та інше майно у потерпілої ОСОБА_5 16 травня 2017 року він приблизно о 23 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, із корисливих мотивів, діючи умисно, через незамкнені двері проник до господарської будівлі, звідки таємно викрав майно: болгарку «Stern» AG-125Q MEGU 131010A4/1312AW578; захисний кожух заднього містка автомобіля ВАЗ 01-07; чавунний лист печі розміром 1м*0,5 м; 2 колеса в зборі (металевий диск та резина) для автомобіля ВАЗ; електродвигун 1,1 кВт; електродвигун 2,2 кВт. А дві металеві труби: одна довжиною 4 метра, діаметром 50 мм та металеву трубу довжиною 5 метрів, діаметром 50 мм; металевий кутник довжиною 5 метрів він викрав з подвір`я. Все викрадене майно він переніс до себе додому, а потім продав. Частину викраденого майна, а саме: труби, болгарку та два колеса він повернув потерпілій, а також відшкодував 500 гривень. В скоєному каявся.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений повернув труби, два колеса без гуми та 500 гривень відшкодувала мати обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши покази ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, оскільки обвинувачений вчинив злочин протягом року з дня відбуття покарання у вигляді арешту згідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року, яким його було визнано винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, вчинив злочин в період не знятої та непогашеної судимості за вчинення корисливого злочину.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
В той же час суд вважає, що обвинувачений може бути виправлений і без ізоляції його від суспільства, знаходячись під контролем органів, що відають виконанням вироку. Тому, суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхіднимі достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1