Вирок

Іменем України

01.03.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувального акта, долученого до нього реєстру та матеріалів досудового розслідування, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000269 від 25 січня 2018 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуманець, Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні якого двоє малолітніх дітей, приватного підприємця ПП «Криниченька», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч.1ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4
Сторона захисту адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000269 від 25 січня 2018 року поступили до Франківського районного суду м. Львова 21 лютого 2018 року з угодою про визнання винуватості укладеною між прокурором і обвинуваченим.
Згідно оголошеного прокурором в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта та формулювання обвинувачення викладеного в описовій та мотивувальній частинах угоди про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим та прокурором 20 лютого 2018 року, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 17.10.2017 року на підставі рішення Старосамбірського районного суду № 455/1072/17 його, ОСОБА_3 , визнано винним за ч. І ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано стягнення у виді штрафу в сумі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Зважаючи на це, в середині січня 2018 року, у не встановлений досудовим розслідуванням час, він, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу ТЦ «Скриня: що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 171, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, шляхом надання власної фотокартки та грошових коштів в сумі 250 доларів США не встановленій особі на ім`я ОСОБА_6 , замовив виготовлення підробленого посвідчення водія. Після цього, через два дні, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи поблизу ТЦ «Скриня», що за адресою: м. Льві вул. Городоцька 171, ОСОБА_3 забрав залишене не встановлено особою підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.03.2012 (категорій С) на прізвище ОСОБА_7 , яке в подальшому мав намір використовувати для підтвердження права керування транспортним засобом.
Окрім цього, 24 січня 2018 року о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 30, керував автомобілем марки Мercedes-G320, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", у зв`язку з чим, був зупинений працівниками патрульної поліції екіпажу №504 в складі лейтенанта поліції ОСОБА_8 , лейтенанта поліції ОСОБА_9 та капітана поліції ОСОБА_10 ... Маючи умисел на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.03.2012, пред`явив останнє на вимогу працівника Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_8 , для перевірки особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурором кваліфіковані як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право, з метою його використання та використанні завідомо підробленого документа, тобто, як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до угоди, ОСОБА_3 , визнав, що Старосамбірським районним судом Львівської області позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до рішення від 17.10.2017 року.
В середині січня 2018 року, точного дня та часу не пригадує, він, ОСОБА_3 , перебував поблизу ТЦ «Скриня за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 171, і у нього виник умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, для подальшого використання. Для цього ним було надано власну фотокартку та грошові кошти в сумі 250 доларів США особі на ім`я ОСОБА_6 . Через два дні, близько 15 год. 00 хв., на цьому ж місці він, ОСОБА_3 , забрав залишене підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.03.2012 (категорій С), яке було виготовлено на прізвище ОСОБА_7 , його брата.
24 січня 2018 року о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки Мercedes-G320, реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по вулиці Науковій, в районі будинку № 30, був зупинений працівниками патрульної поліції за не виконання вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", яким надав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.03.2012, для перевірки його особи.
За умовами угоди, сторони дійшли згоди, щодо кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та обрання покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а саме за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст.. 70 КК України, остаточну міру покарання за сукупністю злочинів сторони погодили шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 200 (двісті ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Прокурор в судовому засіданні клопотав про затвердження угоди про визнання винуватості, надавши суду докази у підтвердження вини обвинуваченого, а останній повністю погодився з ними.
Адвокат в судовому засіданні затвердження угоди підтримав.
Суд приймає до уваги, що при укладенні угоди про визнання винуватості, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані на особу та його щире каяття у вчиненому.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом з`ясовано, прокуро-ром підтверджено, а обвинуваченим та його захисником визнається, що вони цілком розуміють права передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.. 473 КПК України. Також сторони підтвердили розуміння ними наслідків укладення угоди про визнання винуватості..
За даних обставин, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. При цьому, суд приймає до уваги долучені до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які підтверджують правомірність реєстрації кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .. Суд також враховує визначену сторонами в угоді міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено у ній невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, а обвинувачений не бажав визнати свою провину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. Навпаки, суд у судовому засіданні безпосередньо, для власного переконання, встановив добровільність волевиявлення обвинуваченого, що було підтверджено власними показами, і ці його покази співставляються з іншимиматеріалами кримінального провадження дослідженими в судовому засіданні.
Суд також перевірив можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим сплатити штраф та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.. 474 КПК України.
У зв`язку з наведеним, суд розглянувши угоду, заслухавши доводи прокурора, пояснення обвинуваченого та висновки адвоката, приходить до переконання, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону, відтак, угода підлягає затвердженню судом.
Вирішуючи інші питання пов`язані з ухваленням вироку, суд також приходить до висновку, що речовий доказ у справі, а саме, запакований конверт в середині якого міститься опис слідчого та посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.03.2012 (категорій С) на ім`я ОСОБА_7 , підлягає зберіганню при матеріалах судового провадження.
Судові витрати у вигляді вартості судової експертизи проведеної у межах кримінального провадження в сумі 1144 ( одна тисяча сто сорок чотири) грн. належить стягнути із засудженого в дохід держави
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 468 470, 472, 473-476 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим та прокурором 20 лютого 2018 року у м. Львові у кримінальному провадженні за № 0000269 від 25 січня 2018 року про:
- визнання винуватості ОСОБА_3 вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та погодження сторонами міри покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначений на підставі ст.. 70 КК України.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Його ж визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст.. 70 КК України остаточну міру покарання за даним вироком визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста) грн. 00 коп..
Судові витрати у вигляді вартості судової експертизи проведеної у межах кримінального провадження в сумі 1144 ( одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп. стягнути із засудженого в дохід держави.
Речовий доказ у справі, а саме, запакований і опечатаний печаткою для пакетів Франківського районного суду м. Львова конверт, в середині якого містяться опис слідчого та посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.03.2012 (категорій С) на ім`я ОСОБА_7 , зберігати при матеріалах судового провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.
У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 31 березня 2018 року.
Копіювироку сторони процесу можутьотримати у секретаря судових.засідань
Суддя ОСОБА_11