Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1957/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадженні №0000459 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 11 травня 2017 року, близько 01 години 35 хвилин, знаходячись по вул.Незалежності в с.Букове Виноградівського району, де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, проник на територію необгородженого дворогосподарства, що за адресою АДРЕСА_2 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії та власника транспортного засобу, пройшов до будівлі гаражного приміщення, та через незачинену водійську дверку, проник до салону автомобіля марки Renault Kangoo, жовтого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 , і за допомогою ключа, що знаходився в замку запалювання, привів двигун в робочий стан, незаконно заволодівши автомобілем марки Renault Kangoo, жовтого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на якому розпочав рух в напрямку м.Виноградів, чим самим реалізував свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Пояснив, що скоїв кримінальне правопорушення у зв`язку з важким матеріальним становищем. Шкодує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, просив залишити заявлений цивільний позов без розгляду. Згідно розписки від 06.11.2017 року ОСОБА_4 відшкодував завдані злочином збитки.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України - незаконне заволодіння транспортним засобом. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання за ч.1 ст.289 КК України суд врахував ступінь тяжкості злочину (злочин середньої тяжкості), обставину, що пом`якшує покарання, та дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.82), на обліку у нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває (а.с.86), за місцем проживання характеризується негативно (а.п.83).

Судом досліджено досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, врахувавши думку сторін та інших учасників судового провадження, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 подано письмове клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечив відносно застосування до обвинуваченого акту амністії.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" від 01.10.1996 року, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Умисний злочин, у вчинені якого визнається винним ОСОБА_4 , мав місце 11.05.2017 року, не є тяжким або особливо тяжким, тобто згідно з ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року на нього поширюється дія вказаного закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15.04.2014 р.

Доказів які б вказували на те, що ОСОБА_4 є позбавлений батьківських прав, чи відносно нього розглядається таке питання сторонами суду не представлено, не здобуто таких і в судовому засіданні.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 , підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з відсутністю претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення або захисту клопотань про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не заявили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 370, 374, 394 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за цим вироком на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі:

- 711,84 (сімсот одинадцять грн. 84 коп.) грн. за проведення судово-автотоварознавчої експертизи №11/277 від 19.05.2017 року (а.п.110);

- 395,48 (триста дев`яносто п`ять грн. 48 коп.) грн. за проведення дактилоскопічної експертизи №3/340 від 16.06.2017 року (обв.акт).

Речові докази:

- ключ зовні схожий до автомобіля з надписом Renault, ключ з надписом Silcaitaly Vacl02tl, автомобіль марки Renault Kangoo, жовтого кольору, номер кузову НОМЕР_3 та номерні знаки № НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 (а.п.129-130);

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , дисконтну картку з надписом Dilemma, картку з надписом Life Cell, картку Приват Банку № НОМЕР_4 , пластикову картку з надписом «Міський ломбард», пластикову картку з штрих кодом , стартовий пакет з штрих кодом 037132232, мобільний телефон марки Nokia С5, ІМЕІ НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора зв`язку Life, з надписом НОМЕР_6 повернути власнику ОСОБА_4 (а.п.129-130);

- номерні знаки WNS 291, п`ять відрізків світлої дактилоплівки з слідами папілярних ліній рук, рукоятку з коробки передач, недопалок коричневого кольору та змиви з керма вказаного автомобіля знищити (а.п.129-130);

- три відрізки світлої дактилоплівки з слідами папілярних ліній рук, які поміщено та опечатано до спецпакету НПУ ГСУ №4308313 знищити (а.п.133).

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1