Справа №592/7033/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/72/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 липня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24.03.2016 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до арешту на строк 4 місяці, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми 12.10.2016р. з урахуванням ухвали Апеляційного суду Сумської області від 08.06.2017 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до арешту на строк 5 місяців, покарання за яким відбуто, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 липня 2017 року, якою він порушує питання про перегляд вироку суду та призначення більш м`якого покарання.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 296 грн. 61 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що 18.05.2017р. близько 16:00 години, перебуваючи у квартирі своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, таємно, викрав ноутбук HP модель RT 3290-C2 з зарядним пристроєм та сумку для ноутбуку «HQ Tech», завдавши у такий спосіб потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 4191грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій за ч.2 ст.185 КК України, а також доведеності його вини, вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є надто суворим. Вказує, що під час судового розгляду потерпіла не порушувала питання про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, а тому просить переглянути вказаний вирок суду та постановити законне судове рішення у вказаному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, апелянтом не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані судом правильно.

Аналізуючи доводи обвинуваченого в частині призначеного покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатньої мірі дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Наряду з цим, колегія суддів враховує ту обставину, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в період непогашеної судимості за попередній злочин, за яким відбував покарання у виді арешту, що свідчить про небажання ОСОБА_6 робити для себе належних висновків зі скоєного.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання саме у виді позбавлення волі на строк 1 рік в мінімальних межах для даного виду покарання санкції інкримінованої статті, що за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим наявність тієї обставини, що під час судового розгляду потерпіла не порушувала питання про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, не є безумовною підставою для зміни вироку суду та застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для зміни постановленого судом вироку та застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого покарання, як про це ставиться питання в поданій апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.