УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/281/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника : ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 23 червня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 11.04.2011р. Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,-
визнано винним за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі,
- за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі,
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 визнати шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим три роки позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
У відповідності до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 , в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання, з 18 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, а саме 18 листопада 2016 року.
Речові докази по справі, після вступу вироку в законну силу, повернути потерпілим, в яких на зберіганні вони і перебувають.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що близько 22 години 16 листопада 2016р., перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , помітив автомобіль марки «Опель Комбо» сірого кольору, держ. номер НОМЕР_1 .
В цей же час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна з автомобіля «Опель Комбо» в кузові сірого кольору.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_7 в цей же день та місці, приблизно о 22 год. 05 хв., пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким непоміченими, підійшовши до вищевказаного автомобіля за допомогою камінця розбив скло його дверцят та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав відео-реєстратор марки «Конвой» в корпусі чорного кольору вартістю 800 грн., автомобільний компресор «Універсальний» вартістю 200 грн., чохол кольору хакі для ножа марки «Grand Way» вартістю 200 грн., два зарядні пристрої «АС-GPSC» для мобільних телефонів вартістю кожної 60 грн.,електрочайник марки «Монле МТ1802» вартістю 125 грн., чохол з окулярами марки «Messon» вартістю 200 грн., рулетку марки «Blak Star» вартістю 25 грн., дисколайт 44,4 мм. SYG011 вартістю 100 грн., резиновий трос марки «KIT» вартістю 50 грн. та набір інструментів вартістю 900 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2700 грн.
Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 16 листопада 2016р. близько 23 години ОСОБА_10 перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , помітив автомобіль «Мерседес», синього кольору.
В цей же час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна з автомобіля «Мерседес Віто» в кузові синього кольору держ. номер НОМЕР_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_7 в цей же день та місці, приблизно о 23 год. 05 хв. пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, підійшовши до вищевказаного автомобіля за допомогою камінця розбив скло його дверцят та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав дві упаковки зварювальних електродів марки «Моноліт» вартістю кожної 100 грн., чохол з розкладною лопатою марки «ЕХРСОІТ 10N» вартістю 400 грн., чоловічий гаманець марки «Desisan» вартістю 150 грн., чохол з окулярами марки «Police» вартістю 250 грн., відео-реєстратор марки «АСЕР» вартістю 3800 грн., коробку з автомобільним ланцюжком для снігу вартістю 500 грн., ліхтарик марки «Black Decker» вартістю 200 грн. та 4 шт. промислових ліхтарів «220 ТМ ЛЕД 50В №1 України» вартістю кожної 403 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 7112 грн.
Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того 18.11.2016р. близько 01 години ОСОБА_10 перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_5 помітив автомобіль «Фольксваген», білого кольору.
В цей же час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна з автомобіля «Фольксваген Кадді» в кузові білого кольору, держ. номер НОМЕР_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_7 в цей же день близько 01 години перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, підійшовши до вищевказаного автомобіля за допомогою камінця розбив скло його дверцят та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Піонер». Викрадене майно залишив біля будинку АДРЕСА_5 , чим спричинив власнику авто потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 600 грн.
В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з автомобіля «Мерседес» білого кольору держ. номер НОМЕР_4 , який знаходився поруч.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_7 в цей же день, 18.11.2016р., приблизно о 01 год. 15 хв., перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, підійшов до вищевказаного автомобіля, де за допомогою камінця розбив скло дверцят вказаного автомобіля та проник до салону. Однак, в подальшому в автомобілі спрацювала сигналізація та останній покинув місце вчинення злочину, при цьому нічого не взявши.
Разом з тим, в цьому ж місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна з автомобіля «Сітроен» в кузові синього кольору, держ. номер НОМЕР_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_7 в цей же день, 18.11.2016р., приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, підійшов до автомобіля «Сітроен» в кузові синього кольору, держ. номер НОМЕР_5 ., де за допомогою камінця розбив скло дверцят вказаного автомобіля та проник до салону, звідки таємно викрав ланцюжок плетіння типу сплетений якір, сплав мідно нікелевий, вартістю 150 грн. та наручний годинник марки «Winner» вартістю 700 грн. та положив до кишені. Однак, злочинний умисел ОСОБА_7 не було закінчено, з причини, що не залежала від його волі, оскільки останнього на місці вчинення злочину було затримано власником автомобіля «Мерседес» білого кольору держ. номер НОМЕР_4 .
Таким чином, вищевказаними діями ОСОБА_7 , спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 850 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання у виді обмеження волі. Посилається на те, що вирок суду є несправедливим та надто суворим. Судом першої інстанції було призначено суворе покарання та не взято до уваги його щире зізнання у вчинених злочинах, визнання ним вини, сприяння у розкритті злочинів, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та його позитивні характеристики. Вказує також, що вирок суду в частині призначення покарання постановлено на неповно виважених пом`якшуючих та відсутністю обтяжуючих обставинах і призначено суворе покарання. Зазначає, що саме покарання у вигляді обмеження волі буде необхідним та достатнім для його виправлення, оскільки він має спеціальність, бажає працювати, а обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Просить строк відбуття покарання обчислювати з 18.11.2016 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.06.2016 року по день набрання вироком законної сили як відбуте покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ст.185 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
ОСОБА_7 вчинив злочини проти власності, будучи раніше судимим за особливо тяжкий злочин, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, належних висновків не зробив та продовжує займатися злочинною діяльністю. Суд під час розгляду провадження в повній мірі встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, визнання вини. Обтяжуючих покарання обставин судом першої інстанції не встановлено.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочинів, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Судом враховано особу винного, який офіційно не працює, вину визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, є судимим, вчинив нові злочини через незначний проміжок часу після відбуття покарання, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та не бажання до нормальної адаптації у суспільстві. Тому суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин провадження, правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.
Твердження обвинуваченого про те, що судом при призначенні покарання не враховано його щире зізнання у вчиненому злочині, визнання вини, сприяння у розкритті злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та його позитивні характеристики, а тому призначено надто суворе покарання є безпідставними, оскільки як вбачається із вироку суду дані обставини були враховані при визначенні судом покарання. Посилання обвинуваченого на те, що він є сиротою, безумовно заслуговує на увагу суду, однак не може бути безумовною підставою для призначення йому покарання більш м`якого, ніж те, яке визначено судом першої інстанції.
Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір призначеного покарання, були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, тому підстав для пом`якшення йому покарання з мотивів, зазначених в його апеляційній скарзі, немає.
Доводи обвинуваченого про необхідність перерахунку покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення з 18.11.2016 року по день набрання вироком законної сили також є безпідставними, оскільки 21 червня 2017року набув чинності Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, яким скасовано Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р.
Судом першої інстанції правильно зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення 18 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання.
Порушення вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку суду, відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 23 червня 2017 року щодо нього, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.
Судді: