У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2018 Справа №607/15488/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000293 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Копичинці Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, ФОП, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 17 жовтня 2017 року близько 10 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем «Сітроен Джампі», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 12.1 та 12.4 ПДР України рухався зі швидкістю 100…104 км/год у населеному пункті в м.Тернополі по вул.С.Будного, де під час руху в порушення п.п. 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожня обстановка», «пішохідний перехід», «перевага»), 2.3 (б) ПДР України не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не обравши такі прийоми керування транспортним засобом, безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а створив загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, що загрожувало життю чи здоров`ю громадян, завдавши матеріальних збитків, а саме наближаючись до будинку №9 даної вулиці лівою смугою транспортного потоку в напрямку вул.Шептицького від вул.Лучаківського, де у попутному напрямку перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим навпроти вказаного вище будинку та позначеним дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» ПДР та відповідною дорожньою розміткою, зупинився невстановлений автомобіль, на що ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п.п. 10.1 та 13.1 ПДР України не дотримався до вказаного автомобіля безпечної дистанції та не переконавшись, що це буде безпечним, перестроївся в праву сусідню смугу, унаслідок чого та всупереч п.18.4 ПДР України несвоєчасно зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля та своєчасно не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку.

Унаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР України обвинувачений ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в темпі спокійної ходьби переходила проїзну частину дороги по вищевказаному пішохідному переході, в напрямку зліва направо відносно руху автомобіля «Сітроен Джампі», маючи перевагу відносно останнього.

У результаті вищезазначеної ДТП потерпіла ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді: закритої травму грудної клітки у вигляді переломів перших лівого та правого ребер із забиттям легень, травму голови зі струсом головного мозку та раною на чолі зліва і саднами в ділянці лівого ока.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 , як водієм, вищезазначених вимог ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 17 жовтня 2017 року близько 10 год. 50 хв. він, як водій, керуючи автомобілем «Сітроен Джампі», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю близько 100 км/год у в м.Тернополі по вул.С.Будного та наближаючись до будинку №9 даної вулиці лівою смугою транспортного потоку в напрямку вул.Шептицького від вул.Лучаківського, де у попутному напрямку перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим навпроти вказаного вище будинку, зупинився невстановлений автомобіль, на що він не зміг дотриматись безпечної дистанції до вказаного автомобіля та не переконавшись, що це буде безпечним, перестроївся в праву сусідню смугу, після чого виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в темпі спокійної ходьби переходила проїзну частину дороги по вищевказаному пішохідному переході, спричинивши їй таким чином тілесні ушкодження. Про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла та обвинувачений заявили письмове клопотання, підтримане захисником, проти задоволення якого не заперечила прокурор, про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження, внесеного 17 жовтня 2017 року до ЄРДР за №0000293, розглянувши яке, суд, крім цього, дослідивши матеріали судового провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У процесі судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , вперше вчинивши відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України необережний злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується за місцем проживання, примирився з потерпілою, завдана кримінальним правопорушенням шкода усунута, а процесуальні витрати повністю відшкодовані у добровільному порядку.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з закриттям кримінального провадженням щодо нього у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

У кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі фінуправління ТМР заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілої від злочину, провадження по розгляду якого підлягає закриттю унаслідок повного добровільного їх відшкодування обвинуваченим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження, внесене 17 жовтня 2017 року до ЄРДР за №0000293 за даним фактом закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Провадження з розгляду цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі фінуправління ТМР про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілої від злочину закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1