пр. № 1-кс/759/4200/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не засудженого, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2017 до Святошинського районного суду м. Києва звернувся слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 що ОСОБА_4 , 20.12.2017, приблизно о 05 год. 30 хв., з проникненням в інше приміщення, а саме в касове приміщення «Лото Маркет», де ТОВ «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ» розповсюджує білети грошової державної лотереї «Золота підкова» оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 3, з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив розбійний напад на ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, яке належить ТОВ «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ».

Так, ОСОБА_4 , 20.12.2017 приблизно о 04 год. 00 хв. прибув до приміщення «Лото Маркет», де ТОВ «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ» розповсюджує білети державних лотерей оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 3, достовірно знаючи про режим роботи вказаного закладу, щоб взяти участь у розіграші білетів державної грошової лотереї «Золота підкова».

Після цього, ОСОБА_4 за допомогою пристрою візуалізації білетів державної лотереї взяв участь у розіграші грошової державної лотереї «Золота підкова». Через деякий час ОСОБА_4 , відчувши потребу в грошових коштах, достовірно знаючи, що в касі вказаного закладу наявні певні грошові кошти, діючи з корисливих мотивів, вирішив із використанням предмету схожого на пістолет, вчинити напад на консультанта - розповсюджувача білетів держаної лотереї «Золота підкова» ОСОБА_7 з метою заволодіння грошовими коштами, належними ТОВ «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ».

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою, ОСОБА_4 маючи при собі предмет схожий на пістолет, підійшов касового приміщення, де в той час перебувала консультант-розповсюджувач білетів державної лотереї «Золота підкова» ОСОБА_8 та біля якого знаходився нічого не підозрюючий про його дійсні злочинні наміри ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_4 , наблизившись до ОСОБА_7 , своєю лівою рукою взяв останнього ззаду за шию, не даючи змогу рухатись, а тоді дістав з кишені свого одягу предмет схожий на пістолет, та утримуючи його в своїй правій руці направив його в верхню частину тулубу потерпілого, та висловив вимогу передачі йому наявних в касі грошових коштів, при цьому, погрожуючи його застосуванням, з метою подолання опору потерпілого, який сприйнявши злочинні дії останнього, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, не став чинити опір його злочинним діям.

Коли присутня під час злочинних дій ОСОБА_4 ОСОБА_8 , усвідомивши їх протиправний характер, вирішила покликати на допомогу, та швидко вибігла з кімнати касового приміщення та заховалась в підсобці для зберігання особистих речей працівників закладу.

Тоді, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, за допомогою металевого лому, який приніс із собою, зламав вхідні двері та проник до касового приміщення з метою заволодіння грошовими коштами належними ТОВ «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ».

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) поєднаний з проникненням у інше приміщення, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляду трмання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний та адвокат у судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено ризики ст. 177 КПК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження №0011188 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2017, вислухавши думку прокурора, адвоката та підозрюваного слідчий суддя прийшов до висновку.

21.12.2017, відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, за погодженням з прокурором складено повідомлення про підозру.

21.12.2017 ОСОБА_4 затримано у вчиненні злочину о 11 год. 30 хв. в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

З матеріалів справи вбачається,що відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 складеного 21.12.2017 о 11 год. 30 хв., підозрюваний був затриманий без рішення суду, з підстав, передбачених ст. 208 КПК України. При цьому, відомості до ЄРДР про дане кримінальне правопорушення було внесено 20.12.2017.

Слід звернути увагу на те, що протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, складений 21.12.2017 не містить конкретної підстави затримання ОСОБА_4 у порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

Відповідно до положень ст. 208 КПК України без судового рішення може бути затримана особа лише у виключних випадках, а саме: якщо цю особу засталии під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Очевидною є ситуація, що затримання ОСОБА_4 , 21.12.2017 відбулося із порушенням закону, оскільки на той момент підстави для затримання останнього, визначені у ст. 208 КПК України, були відсутні.

Також, відповідно до протоколузатримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину під час обшуку затриманоїособу у ОСОБА_4 не було виявлено та вилучено знарядь скоення правопорушення (а.с. 27).

Згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.09.2017 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту яка діяла до 11.11.2017, яку суд не бере до уваги, оскільки не зрозуміло на якій стадії знаходиться кримінальне провадження №0010303 від 10.09.2017 (а.с. 41).

Також, судом не приймається до уваги протокол огляду від 21.12.2017, оскільки відомості отриманні ізпорушенням норм закону, які передбачені ст. 159 КПК України (а.с. 9).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом ОМП від 20.12.2017, згідно якого оглянуто приміщення «Лото Маркет», де ТОВ «ПЕРШІ ВЛТ ТЕХНОЛОГІЇ» розповсюджує білети грошової державної лотереї «Золота підкова» оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 3; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 .

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, особа може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, спотворення та приховування доказів, які викривають його у вчиненні злочину, перешкоджатиме досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, змушуючи їх свідчити на його користь, вчинюватиме інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наведене, можна стверджувати, що подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Матеріали клопотання не містять даних про те, що підозрюваний чинить перешкод слідству. Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а прокурором протилежного не наведено.

Частиною першою статті 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 Листа від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року в пункті 62 зазначив: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

ЄСПЛ визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).

Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

При обранні запобіжного заходу враховується наявність міцних (стійких) соціальних зв`язків, а саме: сім`ї, малолітньої дитини, постійної роботи. Підозрюваний повинен мати можливість працювати і заробляти кошти на харчування, утримання близьких людей, придбання речей першої необхідності, оскільки його вина ще не доведена і він вважається невинуватим доки його вина не буде доведена в законному порядку і встановлена обвинувальним вироком суду, як це передбачено ч. 1 ст. 62 Конституції.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, згідно договору оренди (найму квартири) від 10.06.2017 ОСОБА_4 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 58).

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу пересування, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає та можливе застосувати до підозрюваног запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобова за адресою проживання.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, ч. 2 ст. 187, 188 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод»,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не засудженого, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- зобов`язати ОСОБА_4 носити електронний засіб контролю (браслет);

Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк запобіжного заходу рахувати протягом 60 діб з 22.12.2017 о 11 год. 30 хв. до 22.02.2018 включно.

ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_4 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1

Копію ухвали вручено 22.12.2017 о ______ год. ______ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний (ПІБ)________________________ підпис__________________