АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 662/900/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/946/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 389 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 20000692 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Херсонської області на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 04.09.2017 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Водославка Новотроїцького району Херсонської області, тимчасово проживаючий без реєстрації АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше судимого: 29.06.2016 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ст.125 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням відповідно до ст. 76 ч.1 п.1,п.2 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він був поставлений на облік у Новотроїцькому РВ КВІ УДПтСУ в Херсонській області. 05.08.2016 року ОСОБА_7 ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що складено постанову про постановлення на реєстрацію від 05.08.2016 року, та письмово попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності у випадку ухилення від відбування призначеного судом покарання. Цього ж дня ОСОБА_7 вручено направлення до Новотроїцької селищної ради для відпрацювання громадських робіт з 05.08.2016 року за вих.№23/16/16-1844 від 05.08.2016 року. 08.08.2016 року засуджений ОСОБА_7 приступив до відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт. Згідно розпорядження Новотроїцької селищної ради №23 від 08.08.2016 року ОСОБА_7 прийнятий на відбування покарання у вигляді громадських робіт на 200 годин з графіком відпрацювання по 4 години на день, контроль за виконанням вказаного розпорядження покладено на керівника Новотроїцького ЖКП. Після чого в період часу з 15.08.2016 року, 19.08.2016 року, 22.08.2016 року, 23.08.2016 року, 25.08.2016 року засуджений ОСОБА_7 до роботи не приступив без поважних причин, про що винесено офіційне застереження у вигляді письмового подання про здійснення приводу засудженого від 25.08.2016 року, однак відповідно до довідки Новотроїцької селищної ради за вих№02/15-578 від 29.08.2016 року засуджений ОСОБА_7 до відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт не приступив та 26.08.2016 року, 29.08.2016 року, 30.08.2016 року до роботи знову не приступив. Відповідно до довідки Новотроїцької селищної ради за вих. №02/15-604 від 01.09.2016 року та відповідно до повідомлення Новотроїцького РВ КВІ УДПтСУ в Херсонській області засуджений ОСОБА_7 відпрацював за установленим графіком лише 16 годин громадських робіт, тому в серпні місяці 2016 року, в ході виконання вищевказаного покарання ОСОБА_7 всупереч установленому порядку, порушуючи положення розділу ІІ підпункту 5.3 «Інструкції про порядок відбування покарання, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», діючи з прямим умислом спрямованим на ухилення від відбування призначеного покарання, не маючи наміру виконувати безоплатні суспільно корисні роботи, без поважних причин, згідно графіку виходу на роботу особи, до якої застосовано покарання у вигляді громадських робіт, затвердженого головою селищної ради та відповідальною на те особою від 08.08.2016 року не прибув та не відпрацював на визначених об`єктах 15.08.2016 19.08.2016 року, 22.08.2016 23.08.2016 року, 25.08.2016 26.08.2016 року, 29.08.2016, 30.09.2016 року. Таким чином, засуджений до громадських робіт ОСОБА_7 в період часу з 15.08.2016 року по 30.08.2016 року грубо порушив умови відбування призначеного покарання, не відпрацювавши відповідно до встановленого графіку 48 годин громадських робіт та полягає у невиконанні встановлених обов`язків відбування покарання і невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області, не оспорюючи доведеність вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції, при постановленні вироку та звільненні обвинуваченого від відбування покарання не врахував, що останній в період невідбутої часини покарання за попереднім вироком належних висновків для себе не зробив та вчинив два умисних злочини, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК, перебував у розшуку, не працює, характеризується посередньо, безпідставно врахував в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки вину визнав лише під тиском зібраних доказів, що свідчить про систематичність його злочинної діяльності та небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили відхилити апеляційні вимоги прокурора, виступ сторін в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині безпідставного застосування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання ст. 75 КК України, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст.75 КК України при звільненні засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд має враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, що дають підстави вважати можливим виправлення засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з вироку, суд, при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, зазначених вимог закону належним чином дотримався, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, відомості про особу винного, який характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, алкогольними напоями не зловживає, на обліку по правопорушенням в селищній раді не перебуває, скарг та заяв на негативну поведінку до селищної ради не надходило, періодично працює, обставини, що б обтяжували покарання, відсутні, обставиною, що пом`якшує покарання визнав щире каяття.

Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, рішення місцевого суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України є мотивованим, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 має неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 2016 року народження, якого на даний час виховує сам, тобто є його єдиним утриманцем, крім того має на утриманні хвору матір, що підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами: актом обстеження житлово-побутових умов, довідкою про склад сім`ї обвинуваченого, медичними документами про стан здоров`я матері обвинуваченого.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 у період невідбутої частини покарання за попереднім вироком вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК є безпідставними, оскільки провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України закрито 27.06.2017 року в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, в той час як винуватість особи у вчиненні злочину згідно зі ст. 62 Конституції України може бути встановлена лише обвинувальним вироком суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає рішення суду в частині призначення обвинуваченому покарання та звільнення від його відбування з випробуванням справедливим, підстав для скасування вироку суду через його м`якість не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
З наведених підстав, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Клопотання обвинуваченого про застосування до нього положень п. в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає в силу п. а ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, відповідно до якого амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання знову вчинили умисний злочин.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області залишити без задоволення, а вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 04.09.2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
У задоволенні клопотання ОСОБА_10 про застосування до нього положень п. в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» відмовити на підставі п. а ч. 1 ст. 9 вказаного Закону.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2