Справа № 131/1011/17
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И

24.11.2017 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00000172 від 19 червня 2017 року із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Іллінецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 03.06.2017 близько 21:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , розпочав словесну розмову із колишньою дружиною ОСОБА_4 , стосовно виховання їх спільних дітей, яка в подальшому переросла у суперечку. У зв`язку з чим, ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин, які виникли між ним і ОСОБА_4 під час розмови, з метою спричинення тілесних ушкоджень, зайшов до потерпілої в кімнату та наніс останній декілька ударів кулаками рук в область голови, після чого між ними відбулась штовханина під час якої ОСОБА_6 взяв потерпілу ОСОБА_4 лівою рукою за шию, а правою почав наносити удари в область голови.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців в області носа, навколо обох очей, закритого перелому кісток носа без зміщення відломків, струсу головного мозку, які згідно висновку експерта № 137 від 23.06.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину, у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаюється. Подав до суду клопотання в якому просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що він є учасником АТО.

Потерпіла ОСОБА_4 просить суд призначити ОСОБА_6 міру покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, а саме 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не заперечує щодо застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» .

Вина обвинуваченого, крім обставин викладених в обвинувальному акті та пояснень ОСОБА_6 , якими він повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і пояснив, що вчинив його за обставин, як це зазначено в обвинувальному акті, підтверджується наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні документами.

Суд вважає встановленим і доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В такому разі за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого ОСОБА_6 за приписом ч. 3 ст. 349 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в сукупності суд вважає встановленим і доведеним, що ОСОБА_6 вчинив легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, розмір завданих матеріальних збитків, особу винного, який характеризується посередньо, з урахуванням обтяжуючої обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням пом`якшуючої обставини щирого каяття, та приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Водночас, суд вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього акту амністії.

Захисник обвинуваченого, прокурор та потерпіла проти задоволення заяви про застосування за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ЗУ «Про амністію в 2016 році» не заперечують.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 п. «д» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом, а також ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту")

Згідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

З наданих в судовому засіданні доказів, а саме копії посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 (а.с. 65а), вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 дійсно являється учасником бойових дій.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов в провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експерта та проведення судових експертиз відсутні.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні запобіжні заходи відносно підозрюваного не обирались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,-

ПРИСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 100 (ста ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 1700 грн.

Звільнити ОСОБА_6 від призначеного йому покарання на підставі п. «д» ст.1 та ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку та інші відомості учасники судового провадження мають право отримати в канцелярії Іллінецького районного суду.

Суддя: