В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.12.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт із угодою про примирення від 12.12.2017 року у кримінальному провадженні № 1-кп/308/727/17 (справа № 308/6182/17) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 20.01.2017 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фалемичі, Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого водієм - експедитором ПП « ОСОБА_6 », зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
19.01.2017 близько 10.30 години ОСОБА_5 , перед початком руху не переконався у безпечності маневру, здійснюючи виїзд на вулицю Бєлінського, від приміщення ТЦ «Вопак», що розташований по вулиці Капушанській, 35, у місті Ужгороді, був не уважним, розпочав рух та керуючи технічно справним вантажним автомобілем ізотермічним фургоном рефрижератором марки «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.3.б), п. 10.1 та п. 13.3 Правил дорожнього руху України не дотримавшись безпечного інтервалу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась з правого боку автомобіля, від задньої його частини до переду, від чого остання впала на проїзну частину дороги та автомобіль переднім правим колесом наїхав на ліву ногу пішохода ОСОБА_7 , яка внаслідок наїзду отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 235 від 15.06.2017, з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія вантажного автомобіля ізотермічного фургону рефрижератора марки «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1 гр. ОСОБА_5 , який розпочинаючи рух не переконався, що своїми діями створить перешкоду чи небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до наїзду переднім правим колесом керованого ним транспортного засобу на пішохода гр. ОСОБА_7 .
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, п.10.1. Правил дорожнього руху України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п.13.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, знаходяться у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 cт. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Угода про примирення від 12.12.2017 року була укладена між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 . За текстом угоди, сторони виклали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення так, як зазначено у обвинувальному акті та зазначено вище. Згідно з угодою обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, тому враховуючи особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання (щире каяття), відсутність обставин, які обтяжують покарання, та враховуючи санкцію частини 1 статті 286 Особливої частини Кримінального кодексу України, сторони домовились про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 1, 3, 5, 8 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У разі якщо в кримінальному провадженні беруть участь кілька потерпілих від одного кримінального правопорушення, угода може бути укладена та затверджена лише з усіма потерпілими.
Укладена угода між сторонами відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття у вчиненні злочину.
Обтяжуючі покарання обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди судом.
Представник потерпілої наполягав на її затвердженні судом.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 12.12.2017 року була укладена між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Витрати на залучення експерта були добровільно повністю відшкодовані обвинуваченим у розмірі 1 190,00 грн. шляхом оплати призначеної експертизи за заявою на переказ готівки від 19.06.2017 року.
Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475, 394 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 12.12.2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити узгоджене покарання:
за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на цей час складає 3 400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1