Справа № 646/6176/17
№ провадження 1-кс/646/4621/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2017 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Основ`янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0001870 від 02.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :
Старший слідчий Основ`янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме на речі, вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон ТМ «Nomi» модель I 184, imei 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, з сім картою з номером на ній НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «Samsung» модель А5, imei 1) НОМЕР_4 2) НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора «Лайф»; банківська карта банку «UKRSIBBANK» на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_6 ; банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_7 ; банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_8 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія № НОМЕР_9 , які знаходяться на зберіганні у Основ`янському ВП ГУ НП в Харківській області, за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, 76.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 28.08.2017 ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації подальшого умислу направленого на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману під виглядом обміну валют, переслідуючи мету приховання своїх анкетних даних, шляхом пред`явлення паспорту громадянина України серія НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із незаконно вклеєною своєю фотографією, уклав з ОСОБА_6 договір оренди нежитлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та обладнав його під пункт обміну валют.

Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в мережі інтернет - на сайті «minfin.com.ua», виклав об`яву про обмін валют з гривні на долари США за курсом 25,73 гривен за один долар США, також розмістивши в ньому контактний номер телефону.

Так, 01.09.2017 близько 12 години 00 хвилин, до ОСОБА_4 зателефонував раніше невідомий йому ОСОБА_7 , який домовився з ним про обмін грошових коштів в сумі 514600 гривень на 20000 доларів США, у вказаному в об`яві пункті обміну валют за адресою: АДРЕСА_2 .

01.09.2017 близько 12 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного плану по заволодінню чужими грошовими коштами, знаходячись у заздалегідь підготовленому та оснащеному під пункт обміну валют приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом обману, представляючись робітником пункту обміну валют, яким він не був, через віконце, що встановлено у двері даного приміщенні, прийняв від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 514600 гривень, які належали його рідному братові ОСОБА_8 , під виглядом подальшого обміну на 20000 доларів США, не маючи наміру передавати їх останньому.

У подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, непомітно для ОСОБА_7 вийшов з незаконно отриманими від нього грошовими коштами через двері, розташовані у іншому боці приміщення, та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

21.09.2017 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон ТМ «Nomi» модель I 184, imei 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, з сім картою з номером на ній НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «Samsung» модель А5, imei 1) НОМЕР_4 2) НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора «Лайф»; банківська карта банку «UKRSIBBANK» на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_6 ; банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_7 ; банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_8 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія № НОМЕР_9 .

Слідчий зазначила, що дані предмети та документи мають доказове значення по кримінальному провадженню та визнані речовими доказами повернення вилучених речей може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених речей, можуть бути вжиті заходи, та вчинені дії, направленні на їх знищення чи видалення інформації, що значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та в подальшому є необхідність в проведенні відповідних судових експертиз, тому у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно ОСОБА_4 з метою збереження предметів, документів, які мають значення в якості доказів по кримінальному провадженню.

Також, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешти може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, що перебуває у власності підозрюваного, який в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, і перебуває у нього з метою збереження можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила задовольнити.

Також пояснила, що мобільні телефони ОСОБА_4 можуть бути знаряддям вчинення злочину, оскільки саме через них ОСОБА_4 міг здійснювати телефонні дзвінки з номеру, який він зазначив у об`яві про обмін валют з гривні на долари США; на банківських картках, вилучених у ОСОБА_4 ймовірно наявні грошові кошти, якими він заволодів незаконно шахрайським шляхом під час вчинення злочину та являють собою предмети кримінального правопорушення. Крім того, санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає конфіскацію майна, тому вилучене в ході обшуку майно необхідно для забезпечення подальшого виконання покарання. Закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_4 необхідно для запобігання можливому переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування та в подальшому від суду.

Власник майна, ОСОБА_4 , надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти арешту майна не заперечує, а також просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали за клопотанням, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно витягу з кримінального провадження № 0001870, 02.09.2017 до ЄРДР були внесені відомості за ч.4 ст.190 КК України за фактом того, що 01.09.2017 близько 12 години 25 хвилин, невстановлена особа, знаходячись в приміщенні пункту обміну валют за адресою АДРЕСА_2 , під приводом обміну грошей шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 514 600 гривень.

Посилаючись на необхідність накладення арешту, слідчий метою накладення арешту, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, зазначила збереження речових доказів, спеціальну конфіскацію та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Однак, як вбачається з клопотання та доданих до нього доказів, слідчим не надано слідчому судді доказів того, що в даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, а тому клопотання в частині накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за санкцією якої, в разі визнання ОСОБА_4 винуватим, останньому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання, підлягає задоволенню.
Також, згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Згідно ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.
Однак, слідчим не доведено, що мобільні телефони, а також грошові кошти, що можливо перебувають на рахунках банківських карток, арешт на які просить накласти слідчий, були одержані внаслідок вчинення злочину або є доходами від такого майна.

Таким чином, клопотання в даній частині задоволенню не підлягає.

Також, згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено накладення арешту на майно в частині з метою збереження речових доказів.
Також клопотання слідчого обґрунтовується протоколом обшуку від 20.09.2017.

При цьому, постановою старшого слідчого СВ Основ`янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 21.09.2017 вищевказане майно було визнано речовими доказами.

Щодо клопотання в частині накладення арешту на закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про відмову в даній частині клопотання, оскільки слідчим не доведено, що закордонний паспорт може бути накладено арешт відповідно до ч.2 ст.170 КПК України.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 22.09.2017 у відношенні ОСОБА_4 обрано в даному кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на ОСОБА_4 певні обов`язки, зокрема здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчим не пропущений строк звернення до суду з клопотанням, виходячи з наступного.
Так, майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 21.09.2017.
21.09.2017 слідчий звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту, на вилучене майно, однак, ухвалою слідчого судді від 21.09.2017 вказане клопотання було повернуто слідчому та встановлено строк в 72 години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків, яка була отримана слідчим 22.09.2017 о 17-00 годині (п`ятниця).
З даним клопотанням слідчий звернулася 25.09.2017 року (понеділок), тобто в межах строку, визначено в ухвалі слідчого судді.
Таким чином, строк звернення до суду з відповідним клопотанням, слідчим не пропущений.
На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з врахуванням того, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також з метою конфіскації майна як виду покарання, а також враховуючи позицію власника майна, який не заперечував проти накладення арешту, слідчий суддя вважає доведеним необхідність накладення арешту на виявлене та вилучене майно.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-172 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Основ`янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0001870 від 02.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на речі, вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон ТМ «Nomi» модель I 184, imei 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, з сім картою з номером на ній НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «Samsung» модель А5, imei 1) НОМЕР_4 2) НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора «Лайф»; банківська карта банку «UKRSIBBANK» на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_6 ; банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_7 ; банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_8 ; які знаходяться на зберіганні у Основ`янському ВП ГУ НП в Харківській області, за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, 76.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення, особи, які не приймали участь при розгляді клопотання можуть подати апеляцію в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1