Справа № 740/1051/18 Головуючий у І інстанції
Провадження № 11-сс/795/131/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2018 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді місцевого суду накладено арешт, шляхом встановлення заборони відчуження, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:

- 11/25 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 01;

- 1/3 частку квартири, розташованої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 12474605;

- земельну ділянку, площею 0,0406 г, кадастровий номер :01:032:5065, з метою можливого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказав, що, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджання або користування майном, для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слідчого слідчого відділу Ніжинського відділу поліції головного управління Національної поліції в Чернігівській області. Вказує, що, 14 лютого 2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 03 квітня 2018 року під час відкриття йому матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними стало відомо, що 29 березня 2018 року слідчий звернувся з клопотанням до суду про арешт вищевказаного майна і цього ж дня воно було задоволено. Вищезазначена ухвала слідчого судді мотивована тим, що метою накладення арешту на майно є забезпечення цивільного позову. Вважає дану ухвалу слідчого судді необгрунтованою, оскільки цивільний позов потерпілого подано на суму 300000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Але слідчий не встановив дійсну вартість майна на яку клопотав накласти арешт, з метою встановлення співрозмірності суми позовної заяви потерпілого та вартості майна, оскільки вартість майна на яке накладено арешт в рази перевищує суму позовної заяви. Слідчий суддя в порушення п.п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не перевірив належним чином обґрунтованість клопотання та реальність існування доводів сторони обвинувачення, а також матеріали якими обґрунтовувалось клопотання. Також вважає, що накладення арешту на майно відбулося з порушенням вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, а саме проведення розгляду вищевказаного клопотання без його участі, було необґрунтованим та призвело до порушення його прав як підозрюваного та власника майна.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів не може її задовольнити.

У судовому засіданні апеляційного суду Чернігівської області прокурор пояснив, що на сьогодні кримінальне провадження з обвинувальним актом направлено до місцевого суду для розгляду по суті.

Враховуючи, що стадія досудового розслідування закінчилася, підняте в апеляційній скарзі питання слід вирішувати під час підготовчого судового засідання.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2018 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3