АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2605/17 Номер провадження 11-кп/786/307/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючої-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю : прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

представника адміністрації ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Розумниця Ставищенського району Київської області, громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої :

-18.06.2008 року Сумським районним судом Сумської області за ст.ст. 166,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 09.09.2010 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі для реального відбування покарання; ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.08.2013 року звільнена умовно достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий строк 5 місяців 22 дні;

засуджена: 28.01.2016 року Сумським районним судом Сумської області за ч.1 ст.121 КК України до 4 років позбавлення волі.,

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , яка відбуває покарання в «Державній установі « Надержинщинська виправна колонія № 65» МЮ України про застосування до неї Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд послався на те , що засуджена не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» (далі Закон) як особа, яка раніше звільнялась умовно-достроково та знову вчинила умисний тяжкий злочин.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу , в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити та застосувати до неї Закон України «Про амністію в 2016 році» .

В обґрунтування апеляції зазначає , що злочин , за який вона засуджена , вчинила не в період невідбутої частини покарання , є пенсіонеркою, вину у вчиненому визнає , розкаюється , потерпілий претензій до неї не має.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , засуджену ОСОБА_7 в режимі відеоконференції , яка просила задовольнити апеляцію з наведених у ній підстав , думку представника установи виконання покарань, прокурора , який не вбачав підстав для задоволення апеляції, перевіривши матеріали особової справи засудженої , обговоривши доводи апеляції , колегія суддів апеляційного суду вважає , що вона не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції дійшов до висновку , що засуджена не підпадає під дію Закону України «Про амністію в 2016 році» оскільки щодо неї існують обмеження , передбачені у статті 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляції засудженої щодо незаконності судового рішення колегія суддів вважає непереконливими.

Так, перевіряючи ухвалу суду першої інстанції, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 28 січня 2016 року, яким засуджена за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням статті 69 КК України до покарання у позбавлення волі строком на 4 роки.

Згідно з ст.12 КК України вказаний злочин є умисним тяжким.

Також встановлено, що ОСОБА_7 раніше судима 18.06.2008 року Сумським районним судом Сумської області за ст.ст. 166 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 09.09.2010 року іспитовий строк скасовано та засуджену направлено в місця позбавлення волі для реального відбування покарання.

31.08.2013 року ОСОБА_7 звільнено з Уманської виправної колонії Черкаської області (№129) ухвалою Уманського міськрайонного суду від 23.08.2013 року згідно ст.81 КК України умовно-достроково на 5 місяців 22 дні.

Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Підстави застосування амністії та перелік осіб, які повністю або частково звільняються від відбування покарання згідно амністії, визначаються законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно з пунктом «б» статті 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялись з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи в ході судового розгляду клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні через заборону положень, викладених у статті 9 Закону про амністію, а саме: як до особи, яка раніше звільнялась з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинила умисний тяжкий злочин.

Доводи засудженої про те, що злочин, за який вона засуджена вчинила не протягом невідбутої частини покарання та покарання їй призначалося без застосування ст. 71 КК України , а тому до неї може бути застосований Закон про амністію, не заслуговують на увагу , оскільки норма статті Закону , на підставі якої засудженій відмовлено , стосується осіб , до яких було застосовано інститут умовно-достроково звільнення від відбування покарання і які після цього маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість , знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

При цьому, значення не має в який період було вчинено новий злочин, чи протягом невідбутої частини покарання, чи ні.

Інші доводи апеляції засудженої не заслуговують на увагу та висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до вимог чинного законодавства, а тому апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу стосовно неї без змін.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України « Про амністію в 2016 році», ст. 86 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року , якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до неї Закону України « Про амністію в 2016 році» без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а особою , яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

___________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3