Справа № 638/673/18
Провадження №1-кп/638/647/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0005834 від 04.12.2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

01.12.2017 року близько о 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_2 та вживав спиртні напої разом з потерпілою ОСОБА_5 .

Під час вказаних подій у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння мобільним телефоном потерпілої. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з дивана у кімнаті мобільний телефон Fly FF177, що належить потерпілій ОСОБА_5 , вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №24225 від 12.12.2017 року 325 грн.54 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, завдавши потерпілій матеріальні збитки у сумі 325 грн. 54 коп..

Крім того, ОСОБА_4 02.12.2017 року приблизно о 21.00 годині, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де між ним і ОСОБА_5 виник конфлікт на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. Під час чого у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 суб`єктивно усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, і діючи умисно, долонею правої руки наніс три удари в обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках лівого і правого ока, та на носі в середньому відділі. Від нанесених ударів потерпіла не втримала рівновагу та впала на підлогу, в наслідок чого отримала синець в області правого тазостегнового суглоба. ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, вдарив носком правої ноги в живіт ОСОБА_5 , чим спричинив їй відповідно до висновку судово-медичної експертизи №7861-Ая/17 від 08.12.2017 року синці на обличчі та правій нозі, які утворились від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удару-стиснення, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а також в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України та ч.1 ст.125 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та злочином невеликої тяжкості, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочинів, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді обмеження волі, за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Однак суд вважає, що ОСОБА_4 не потребує ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.125 КК України у виді 1 року обмеження волі;
-за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
В силу ст.70 КК України за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 198 (сто дев`яносто вісім) гривень в дохід держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №24225 від 13.12.2017 року.

Речовий доказ по справі мобільний телефон Fly FF177 в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 / ІМЕІ 2: НОМЕР_2 повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1