ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

27 листопада 2017 р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною в частині невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною в частині невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. У цій скарзі заявник просить слідчого суддю:

- визнати бездіяльність службових осіб слідчого відділу Соборного (Жовтневого) ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною в частині невнесення відомостей про вчинені кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- зобов`язати службових осіб слідчого відділу Соборного (Жовтневого) ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією передбаченою ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 397 КК України;

- зобов`язати службових осіб слідчого відділу Соборного (Жовтневого) ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 56 КПК України, надати документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2017 року.

При цьому заявник посилається на те, що 15.11.2017 року ним письмово повідомлено Соборний (Жовтневий) ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про факт вчинення злочину ОСОБА_4 , передбаченого ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 397 КК України, що підтверджується написаною заявою про вчинення злочину, зареєстрованою у Соборному (Жовтневому) ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.11.2017 року за №41660. Однак, станом на 22.11.2017 року відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування не внесено та відповідь на заяву відсутня.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні скарги наполягає. У зв`язку із цим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без його участі, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку. Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що адвокат ОСОБА_3 звернувся до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та ця заяву було прийнято 15.11.2017 року за №41660 , однак станом на день подачі даної скарги до суду, відомостей про те, що дану заяву зареєстровано в ЄРДР в розпорядження заявника не надано.

Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За змістом ч. 3 ст.214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Станом на дату розгляду даної скарги, відомостей про внесення до ЄРДР заяви адвоката ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення в розпорядження слідчого судді не надано. Таким чином, посадові особи заявленого суб`єкта оскарження не забезпечили заявнику гарантованого державою права та закріпленого у ст. ст. 6, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язку здійснювати повне й ефективне розслідування та ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, позбавивши громадянина (заявника) права на повне, справедливе, публічне, безстороннє дослідження повідомлених ним обставин.

Зі змісту вимог ч.2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурора, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області не виконано вимоги КПК України, а відомості, які містяться в заяві адвоката ОСОБА_3 безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, про що направити заявнику протягом 24 годин відповідне повідомлення підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, й рішенні в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Разом з тим, решта вимог скарги не узгоджується із способами захисту порушених прав, визначених до компетенції слідчого судді ст.307 КПК України, у зв`язку з чим, вони задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,25,28,214,303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірною в частині невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 від 15.11.2017 року за №41660 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 397 КК України, та розпочати розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1