Єдиний унікальний номер 722/1603/17
Номер провадження 1-в/722/335/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
участю прокурора ОСОБА_3
а також представника спостережної комісії при Сокирянській районній державній адміністрації Чернівецької області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннями про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного 01.12.2011 року вироком Ялтинського міськрайонного суду АР Крим. Крім того, у змісті клопотання зазначено про проведення судового засідання без його присутності та присутності захисника.
Прокурор та представник спостережної комісії при Сокирянській районній державній адміністрації Чернівецької області у судовому засіданні заперечують щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки його поведінка протягом строку відбування покарання не була сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому в задоленні клопотання слід відмовити.
Представником ДУ "СВК (№67)" ОСОБА_6 подано заяву про розгляд даного клопотання без його присутності, а також заперечує щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки засуджений характеризується, як особа як лише дотримується вимог режиму відбування покарання та відповідності до ч.2 ст.81 КК України не досягла відповідного ступеню виправлення, а тому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не заслуговує.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Ялтинського міськрайонного суду АР Крим від 01.12.2011 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі 21.09.2011 року. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання за вищезазначеним вироком строк його попереднього ув`язнення з 21.09.2011 року по 18.12.2011 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно кінець строку відбування покарання у виді позбавлення волі 24.06.2018 року.
Таким чином, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних злочинів, у т.ч. умисного особливо тяжкого злочину, на час розгляду справи відбув більше трьох чвертей строку призначеного покарання.
Частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно поданої характеристики, затвердженої 06.12.2017 року начальником ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_7 , довідок про стягнення та заохочення, а також про норми виробітку та стан виконання виконавчих листів судом встановлено наступне.
Засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 21.09.2011 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м.Сімферополь АР Крим до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.
Покарання у виді позбавлення волі відбуває в ДУ «Сокирянська ВК (№67) з 07.02.2012 року. По прибуттю до установи і до квітня 2012 року був працевлаштований вибірником-складальником каменю стінового в гірничому цеху №1. До виконання змінних виробничих завдань відносився безвідповідально. 11.04.2012 року був етапований до слідчого ізолятора м.Чернівці для розгляду скарги на рішення про його екстрадицію в Російську Федерацію. 16.12.2012 року повторно прибув до ДУ «СВК (№67)» для подальшого відбування покарання. З липня 2012 року і по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається, у зв`язку із стійким не бажанням працювати. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче та лише під контролем.
За час перебування в колонії за порушення вимог режиму відбування покарання в чотирьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядк лише в липні 2017 року. Жодного разу не заохочувався.
Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем, належних висновків для себе не робить. Участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає.
Згідно вироку суду було задоволено 13 цивільних позовів про стягнення з ОСОБА_5 матеріальних збитків, які завданні вчиненими ним злочинами, однак, виконавчі листи в установі відсутні. Винуватість у вчинених злочинах згідно вироку суду він визнав. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом короткочасних побачень, яких у засудженого ОСОБА_5 на протязі перебування в установі було одне. Взаємовідносини з рідними добрі.
26.03.2015 року йому було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення.
25.02.2016 року було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення.
29.09.2016 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
Відповідно до виписки з протоколу №1 засідання комісії відділення №8 з оцінки ступеню виправлення засуджених ОСОБА_5 станом на 16.01.2017 року, визначений ступінь його оцінки, як такий, що не став на шлях виправлення.
Згідно довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» за №533 від 01.12.2017 року встановлено, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний і він практично здоровий.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає доводи засудженого щодо можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необгрунтованими, оскільки поведінка ОСОБА_5 та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить відсутність будь-яких заохочень, відвідування заходів виховного впливу лише під контролем, не бажання брати участь у будь-яких програмах диференційованого виховного впливу та виконанні оплачувальних робіт, виконання робіт з самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань лише під контролем. Відповідно, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", не відповідають ступеню виправленню, який дає однозначний висновок про доведеність його виправлення та унеможливить у подальшому вчинення ним умисних злочинів.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення копії ухвали.
Головуючий: