Справа № 127/4546/16-к
Провадження №11-кп/772/50/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянув «08» грудня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 11кп / 772/957/2016 р. за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2016 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Капустяни, Тростянецького району, Вінницької області,

громадянина України, українця,

не судимого,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і засуджено до двохсот сорока годин громадських робіт.

Речовий доказ: ноутбук марки «SONY» моделі «VGN-FZ21zr» серії «Vaio», який повернутий потерпілому ОСОБА_9 під зберігальну розписку залишити останньому.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз - в сумі 246 (двісті сорок шість) грн. 00 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 знаючи, що в кімнаті АДРЕСА_2 у ОСОБА_9 знаходиться ноутбук марки «Sony» сірого кольору, 23 грудня 2015 року о 12.30 год. маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мотиви наживи, зайшов до кімнати АДРЕСА_2 , в якій знаходився ОСОБА_9 ,та підійшовши до тумбочки, несподівано для потерпілого взяв з неї ноутбук «Sony», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №225/16-21 від 28 січня 2016 року становить 2760,83 грн., після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2760,83 грн.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2016 року. Просить винести новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим за ч. 1 ст. 186 КК України та виправдати. Свої вимоги мотивує тим, що будь-яких доказів, що ОСОБА_8 заволодів ноутбуком потерпілого з метою збагачення стороною обвинувачення надано не було. Прямого умислу на безоплатне викрадення чужого майна з корисливих мотивів у ОСОБА_8 не було.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким визнати його невинним за ч. 1 ст. 186 КК України. свої вимоги мотивує тим, що судом проігноровано характер їх з потерпілим відносин. Так, апелянт вказує, що потерпілий працює у фірмі, яка у шахрайський спосіб заволоділа його коштами, не надавши обіцяний кредит. Судом проігноровано показання його та потерпілого, про намір обвинуваченого віднести ноутбук потерпілого до поліції.

Потерпілий ОСОБА_9 жодного разу в судове засідання не з`явився , не повідомивши суд про причини неявки до суду .Апеляційний суд вважає , з врахуванням думки учасників судового засідання ,що проведення судового засідання у відсутність потерпілого не порушить його права .

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який зазначив, що вирок суду є законним обгрунтованим та просив залишити апеляційні скарги адвоката і обвинуваченого без задоволення; думку адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають до задоволення , а провадження до закриття.До таких висновків апеляційний суд приходить з наступного.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_8 місцевим судом в частині доведеності вини у вчиненні злочину ним злочину ,не виконано.

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджені доказово.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст. 186 КК України . Вказану позицію підтримав і районний суд, помилково визнавши ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначивши покарання.

Згідно з роз`ясненнями, даними у п. 2 та п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного злочину. І при вирішенні такого питання як суд першої інстанції так і суд апеляційної інстанції повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Відповідно до стаття 81-КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Sраіn » від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v.Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Згідно рішення Європейського суду Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 року, розслідування кримінального провадження повинно бути ефективним, вирок суду повинен бути вмотивованим та обґрунтованим, а суд повинен провести особливо ретельний аналіз всіх зібраних доказів органом досудового розслідування з урахуванням матеріалів, поданих учасниками судового провадження.

Кримінально-процесуальне доказування це діяльність слідчого, прокурора, слідчого судді і суду по збиранню (формуванню), перевірці й оцінці доказів, а також висуненню ними на підставі необхідної та достатньої сукупності доказів певних правових тез із відповідним обґрунтуванням у процесуальних рішеннях по кримінальному провадженню.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як об`єктивна істина в цілому, так і окремі факти, обставини справи встановлюються слідчим, прокурором, слідчим суддею і судом лише шляхом кримінально-процесуального доказування, під час якого збираються, перевіряються, оцінюються докази і на їх підставі приймаються й обґрунтовуються процесуальні рішення.

Апеляційний суд бере до уваги послідовну, і на думку апеляційного суду , переконливу позицію обвинуваченого ОСОБА_8 в судах всіх інстанцій про те, що він прийшов в офіс та забрав ноутбук марки «SONY» моделі «VGN-FZ21zr» оскільки він в такий спосіб хотів викрити злочинні ,шахрайські схеми кредитної спілки .Даний комп`ютер він забрав для передачі до правоохоронних органів-поліції .Після того , як він забрав комп`ютер, поїхав в район «Вишенька» , де проживає , щоб взяти з дому документи договір з кредитною спілкою, та разом з ноутбуком передати в міліцію, що він і зробив . Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями допитаних безпосередньо в апеляційному суді свідків слідчого ОСОБА_10 та старшого оперуповноваженого карного розшуку ОСОБА_11 , які підтвердили ті обставини на які посилається обвинувачений , а саме те, що ОСОБА_8 повідомляв свідкам чому він так саме вчинив, і що вказані його дії виникли внаслідок неправомірної поведінки (дій , бездіяльності ) працівників кредитної спілки , і бажанням викрити їх злочинну , шахрайську діяльність. Апеляційний суд констатує ,що факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в певних фінансово-зобов`язальних відносинах з кредитною спілкою підтверджуються і копією договору № 001704 від 22.12.2015 року з додатком №1 укладеним між ОСОБА_8 та ТОВ «Бондс» ,про які він повідомляв в місцевому суді та додав до апеляційної скарги. .Апеляційний суд також бере до уваги доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 і в тій частині ,що у вироку місцевого суду не в повному об`ємі викладені всі його показання , які він давав в суді в частині того , чому він вчинив такі дії , а саме неправомірної поведінки ТОВ «Бондс» щодо нього, та бажанням притягнути до відповідальності посадових осіб ТОВ «Бондс», а не відшкодування за понесених збитків як помилково зазначив суд першої інстанції у вироку. Вказані обставини на які посилається апелянт знайшли своє підтвердження на носії звукової інформації судового засідання, і не вірно викладені у вироку міського суду про ,що зазначає в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 . Всі вказані обставини підтверджені доказами, які узгоджуються між собою та ставлять під сумнів визначену кваліфікацію дій обвинуваченого як грабіж.

Апеляційний суд переконаний , що хоча в самоправних діях ОСОБА_8 формально вбачається склад кримінального правопорушення визначений ст. 186 КК України , разом з тим в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження бажання обвинуваченого збагатитись за рахунок потерпілого чи отримати іншу вигоду , збагачення чи наживу, фактично в його діях відсутній умисел на вчинення даного кримінального правопорушення , як обов`язковий елемент складу злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України , суб`єктивної його сторони.

З огляду на наведене вище ,апеляційний суд вважає ,що такі самоправні дії ОСОБА_8 , що заподіяли шкоду потерпілому у розмірі вартості ноутбука не є кримінально караними .

Відповідно до статті 284.Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи:1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

- встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

Як вбачається з встановлених в апеляційному суді обставин справи та досліджених безпосередньо доказів у відповідності до ч.3 ст. 404 КПК України , апеляційний суд переконаний та вважає ,що встановлена відсутність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення , а провадження підлягає до закриттю .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження № 11-кп/772/957/2016 р стосовно ОСОБА_8 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України-закрити , в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4