У Х В А Л А
іменем України
01 грудня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році",

у с т а н о в и в :
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 (один) рік; в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 1 (один) рік.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив застосувати у відношенні нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" оскільки він має на утриманні неповнолітнього сина.

Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання не заперечувала.

Представник Зміївського районного відділу з питань пробації ОСОБА_5 подала заяву про судовий розгляд клопотання ОСОБА_4 за відсутністю представника органу пробації.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання представника органу пробації не перешкоджає проведенню судового розгляду клопотання.

Ознайомившись зі змістом клопотання та доданими до неї документами, вислухавши засудженого, прокурора, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з пунктом "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" (чинний з 07.09.2017 року), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до пункту "а" частини 2 статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

ОСОБА_4 засуджений за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким чи особливо тяжким; подав клопотання про застосування у відношенні нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", яке підтримав в судовому засіданні.

На день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження та інформацією служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 12.10.2017 року (а. п. 47, 48).

Засуджений ОСОБА_4 не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується, відповідно ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

За таких обставин, клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись п. "в" ст. 1, ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1. Клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

2. Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, від якого він був звільнений в силу ст. 75 КК України з випробуванням на 1 (один) рік.

3. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: