Провадження № 1-кп/369/425/18
В И Р О К
іменем України
12.02.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007157 від 18.11.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
18.11.2017 року о 16.23 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Фора», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Європейська, 31А, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та реалізовуючи його, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти належні ТОВ «Фора» товарно-матеріальні цінності три пляшки коньяку «Коблево ординарний 3 зірки», вартістю 149,31 грн. (без ПДВ), три шоколадки «Milka» вартістю 69,22 грн. (без ПДВ), пляшку пива «Тетерів» вартістю 17,49 грн. (без ПДВ), всього на загальну суму 236,02 грн. (без ПДВ), взявши їх з полиць в руки та, утримуючи в такий спосіб при собі, направився до виходу з магазину.

Проте, пройшовши через касову зону, не розрахувавшись за товар, ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого злочину, у вчиненому щиро розкаявся.
Судовий розгляд відбувався у відсутність представника потерпілого у зв`язку з надходженням до суду відповідної заяви.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують його особу.
На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особу, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, обставини, по яким злочин не було доведено до кінця.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, положень ст. 68 КК України, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне, призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі вилучений у ОСОБА_5 товар, який передано на відповідальне зберігання керуючому магазину ТОВ «Фора», - залишити в розпорядженні ТОВ «Фора».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1