Єдиний унікальний номер №440/2090/17
Провадження №1-кп/440/155/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілих адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, заміжньої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 16 серпня 2012 року у справі №1303/675/2012 зобов`язана сплачувати аліменти на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 квітня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.
Водночас, в період з 19 квітня 2012 року і по теперішній час ОСОБА_4 , сплативши кошти на утримання дітей в сумі лише 72 гривні у квітні 2013 року, в подальшому не вживала дій, що спрямовані на сплату та погашення заборгованості по аліментах, внаслідок чого станом на 01 листопада 2017 року виникла заборгованість по аліментах в розмірі 81 914,84 гривень (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот чотирнадцять гривень вісімдесят чотири копійки).
Однак, ОСОБА_4 , будучи працездатною, попередженою державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на неї судовим рішенням обов`язок щодо сплати аліментів, в період з 19 квітня 2012 року і по теперішній час, не вживала дій, що спрямовані на погашення заборгованості, до центру зайнятості населення для постановки на облік з метою працевлаштування не зверталася, не вчинила будь-яких дій для працевлаштування, жодної матеріальної допомоги своїм неповнолітнім дітям не надає.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України визнала повністю та пояснила, що вона не вагітна, особою з інвалідністю не являється та пенсіонером не є. Дійсно, ОСОБА_4 рішенням Буського районного суду Львівської області зобовязана сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей. Представники ВДВС Буського району викликали її та розяснили про обовязок обвинуваченої по сплаті аліментів на утримання дітей. Однак, обвинувачена не може працевлаштуватись, однак до відповідного центру звайнятості з приводу свого працевлаштування вона не зверталась. За увесь час сплатила аліменти лише в сумі 72 грн. У вчиненому обвинувачена щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор та представник потерпілого також не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки обвинувачена вчинила злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаялася у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Натомість, обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено. Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати у виді громадських робіт в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази: матеріали виконавчого провадження № 37429930 від 05.04.2013 року щодо зобовязання сплати аліментів ОСОБА_4 , які знаходяться в середині паперового конверта, - повернути Буському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1