Справа № 751/7577/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/291/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 21.03.2018

УХВАЛА
Іменем України

21 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого-судді - ОСОБА_2

суддів- - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 10004891за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суд міста Чернігова від 08 грудня 2017 року, яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.06.2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.02.2013 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївка за ст. 391, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з 24.05.2016 по 03.06.2016 включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 14.10.2017 по день набрання вироком законної сили в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої та цивільного позивача, ОСОБА_9 , в частині відшкодування матеріальної шкоди провадженням закрито.

Цивільний позов потерпілої та цивільного позивача, ОСОБА_9 , в частині відшкодування моральної шкоди задоволено та стягнуто із ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 10 000,00 (десять тисяч) гривень.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком, 24 травня 2016 року, у денний час, ОСОБА_8 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом розбиття скла, проник до автомобіля марки «Toyota Avalon», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав жіночу сумочку вартістю 400 грн., в якій містилися: мобільний телефон марки «Meizu М461», вартістю 5600 грн., сім-картка оператора МТС вартістю 50 грн., захисна плівка на телефон вартістю 100 грн., силіконовий чохол на телефон вартістю 200 грн., шкіряний гаманець вартістю 300 грн., грошові кошти в сумі 100 грн., дві губні помади марки «Faberlic» вартістю 100 грн. кожна, олівець для фарбування губ марки «mary-key» вартістю 200 грн., інгалятор «Сальбуталон» вартістю 60,90 грн., золота сережка 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 577,01 грн., срібний хрестик 875 проби вагою 1,5 грама, вартістю 19,40 грн., ланцюжок із срібла 875 проби вагою 3 грама, вартістю 38,79 грн., флеш карту марки «SanDisk» об`ємом 16 GB, вартістю 130 грн., паспорт громадянки України на ОСОБА_9 , посвідчення водія видане на ОСОБА_9 , що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 7866,69 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити термін покарання та зменшити суму моральної шкоди.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що він став на шлях виправлення, за 1,5 роки перебуваючи на волі він працював, не вчинив жодного правопорушення.

Вказує, що він повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, має позитивні характеристики з місця роботи та місця проживання, обтяжуючі обставини не виявлено, а тому вважає, що даний вирок є дуже суворим.

Також просить застосувати щодо нього Закон України «Про амністію».

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію», думку захисника, який також підтримав вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, а щодо можливості застосування Закону «Про амністію» поклався на думку суду, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважає, що відсутні підстави для застосування щодо обвинуваченого амністії, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення злочину, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та правильності кваліфікації дій обвинуваченого учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України колегія суддів перевіряла вирок в межах апеляційної скарги. За результатами апеляційного розгляду колегія суддів не знайшла підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України.

Доводи апеляційної скарги в частині необґрунтованості призначеного покарання та необхідності його пом`якшення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Так, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому було призначене із дотриманням вимог ст. 65 КК України. При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання. Судом враховано, що злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Судом визнано те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно. Однак судом, при з`ясуванні даних про особу обвинуваченого враховано те, що він має не зняту та не погашену судимість. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом першої інстанції визнано: щире каяття та сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування майнової шкоди. Судом першої інстанції визнана відсутність обставин, які обтяжують покарання. Висновки суду першої інстанції щодо обставин, із якими законодавець пов`язує призначення покарання, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на вимогах закону, є належним чином мотивованими і колегія суддів із ними погоджується. Судом першої інстанції при вирішенні питання про покарання враховані висновки досудової доповіді, відповідно до яких є дуже високим ризик вчинення повторного злочину та високий ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства та окремих осіб. Належним чином врахувавши усі наведені обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, належним чином мотивувавши свої висновки. Колегія суддів вважає, що за своїм видом та розміром призначене обвинуваченому покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині того, що судом при призначенні покарання не враховано те, що він став на шлях виправлення не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Так, обвинувачений неодноразово судимий, злочин вчинив через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі. Вчинення нового злочину, за який обвинуваченого засуджено даним вироком, спростовує доводи обвинуваченого про те що він став на шлях виправлення. Інші обставини, зазначені обвинуваченим у апеляційній скарзі, були враховані судом при призначенні покарання із належною повнотою, покарання було призначене у відповідності до ст. 65 КК України і не можуть бути підставою для пом`якшення цього покарання. Апеляційна скарга у цій частині не ґрунтується ні на вимогах закону, ні на матеріалах кримінального провадження і не підлягає до задоволення.

Не обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги в частині зменшення розміру завданої моральної шкоди. Так, судом першої інстанції обґрунтовано визнано доведеним те, що внаслідок злочину потерпілій було завдано моральної шкоди. Факт завдання такої шкоди обвинуваченим не оспорюється. Розмір відшкодування, який визначений судом першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованим. Судом врахована вимушеність змін у звичайному способі життя потерпілої, глибину її душевних страждань. Колегія суддів вважає, що розмір відшкодування у 10 000 грн. відповідає ступеню душевних страждань потерпілої, є обґрунтованим з точки зору його розумності та достатності. Підстав для зменшення цього розміру колегія суддів не вбачає, що вказує на необґрунтованість апеляційної скарги у цій частині.

Не обґрунтованим є і клопотання обвинуваченого про застосування щодо нього амністії. Так, у ході судового розгляду не встановлено того, що обвинувачений відноситься до числі осіб, передбачених ст.ст. 1 8 Закону України «Про амністію у 2016 році», щодо яких застосовується амністія. З огляду на те, що обвинувачений раніше неодноразово судими й за вчинення тяжких злочинів, до нього амністія не може бути застосована відповідно до положень п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні». Зважаючи на викладене, колегія не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про застосування щодо нього акта амністії та, у зв`язку із цим, зміни чи скасування вироку.

Наведене у своїй сукупності вказує на те, що вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суд міста Чернігова від 08 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4