Справа № 640/9844/15-к
н/п 1-кп/640/163/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
В ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України суд, в порядку ст. 331 КПК України поставив на обговорення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на передбачений законом строк, оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 28.09.2017 року.
Прокурор просив продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу тримання під вартою, посилаючись на існування у обвинуваченого ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на момент обрання зазначеного запобіжного заходу, оскільки останній знаходився у розшуку і знаходячись на волі може переховуватись від суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 просили змінити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
На даний час судовий розгляд по кримінальному провадженню триває.
При вирішенні питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема що обвинувачений може переховуватись від суду.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
ОСОБА_4 не одружений, не працює, не має постійного джерела доходів то суд приходить до висновку, що не має обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ризики не зменшились та є триваючими.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених п.1,ч.1 ст.177 КПК України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.182 КПК України, у сумі 41 340,00 грн.
Керуючись ст.ст.177,178,182,331 КПК України,суд
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 листопада 2017 р. включно.
При внесенні застави покласти на ОСОБА_9 обов`язки 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду ; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя