Справа № 148/1202/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року м. Тульчин
Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засідання у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000284 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Петрашівки, Тульчинський район Вінницька область, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючої, не заміжньої, має на утриманні трьох дітей, з яких двоє неповнолітні, зареєстрованої та проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченої ОСОБА_3 ; потерпілої ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Перебуваючи 19.05.2017 біля 10:20 год. в приміщенні аптеки «Моноліт», що по вул. Леонтовича,128, у м. Тульчині, тобто знаходячись у громадському місці з обмеженим простором, ОСОБА_3 помітила на прилавку мобільний телефон «іРоnе 4», білого кольору, який належав ОСОБА_5 та в неї виник умисел на крадіжку чужого майна.
З метою протиправного заволодіння чужим майном яке з законних підстав належить іншій особі, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що мобільний телефон «іРоnе 4», завідомо є чужим для неї, тобто таким, що перебуває у власності іншої особи, таємно, з корисливих спонукань, переконавшись у відсутності осіб, які б усвідомлювали факт викрадення майна та скориставшись цим, шляхом вільного доступу, протиправно заволоділа мобільним телефоном марки «ІРоnе 4», білого кольору, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 551, від 25.05.2017, могла становити 2310 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар», вартістю згідно накладної ФОП ОСОБА_6 від 21.06.2017, становить 25 грн., а всього викрала майна ОСОБА_5 на загальну суму 2335 грн., чим спричинила потерпілій матеріального збитку на вказану суму.
В подальшому після заволодіння вищевказаним майном ОСОБА_3 викрадений телефон «іРоnе 4», вимкнула та витягнувши з нього сім-карту оператора «Київстар» викинула її в смітник в с. Петрашівка, Тульчинського району, а в телефон вставила свою сім-карту та ним користувалась до 23.06.2017, таким чином остання розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, хоча була в змозі визначити власника мобільного телефону.
До початку підготовчого судового засідання суду надано угоду про примирення від 26.06.2017, укладену між обвинуваченою та потерпілою.
Як вбачається із змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України та покарання, яке повинна понести остання у виді штрафу 50 н.м. доходів громадян, тобто 850 грн.
Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого їй злочину визнала повністю. При цьому у судовому засіданні зазначила, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки укладання угоди її повністю зрозумілі і вона погоджується із визначеною мірою покарання у виді штрафу.
Потерпіла висловила свою позицію щодо затвердження судом угоди про примирення.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що є всі законні підстави для затвердження угоди, а також стягнення понесених процесуальних витрат з обвинуваченої в порядку ст. 124 КПК України.
Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченої у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), у судовому засіданні доведена в повному обсязі, і її дій слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Одночасно, потерпілій ОСОБА_5 , судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, угоду про примирення, заслухавши позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що угода про примирення відповідає, вимогам передбаченим ст. 468-475 КПК України, укладена сторонами добровільно. Міра покарання узгоджена сторонами відповідає вимогам КК України та санкції ч. 1 ст. 185 КК України, тому підлягає затвердженню.
Разом з тим, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо та застосування Закону України «Про амністію в 2016 році», мотивуючи це тим, що ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, і підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обвинувачена та потерпіла підтримали прокурора, та просили застосувати амністію.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона вчинила злочин невеликої тяжкості та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Відповідно, до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 понесені процесуальні витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 368, 370, 374, 474-475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 26.06.2017 укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000284.
Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 494 (чотириста дев`яносто чотири) гривні 35 копійок.
Речові докази мобільний телефон марки «іРоnе 4», білого кольору переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: