Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1334/17
провадження № 1-кп/650/209/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт В.Олександрівка обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню № 0000351 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 в кінці травня місяця 2015 року знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час прибирання горища вказаного домоволодіння, переслідуючи мету мати вогнепальну зброю, без мети подальшого її збуту і не маючи на те передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки придбав предмет, який являється гладко ствольною вогнепальною зброєю - обріз двохствольної мисливської рушниці моделі «ИЖ - 49», № на металевій рамі цівки 396, 16-го калібру, виготовлений шляхом укорочення саморобним способом стволу та ложі, який придатний для здійснення пострілу та в подальшому зберігав його для власних потреб (полювання), за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , в приміщенні господарчої будівлі, до 06.09.2017 року коли вказану вогнепальну зброю було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
22.09.2017 року між прокурором і обвинуваченим, в присутності його захисника, укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст. 470 КПК України враховано таку обставину, як щире каяття обвинуваченого. Даний злочин не набув значного суспільного резонансу, суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст. 263 КК України, узгодженого покарання в виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням надавши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені законом.

Сторони угоди надали згоду на призначення вказаного в угоді кримінального покарання, обізнані щодо наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Присутній в судовому засіданні захисник обвинуваченого просив затвердити наявну в провадженні суду угоду, оскільки вона відповідає вимогам КПК України, укладена добровільно, обвинувачений проти цього не заперечує.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження суд з`ясував, що скарг обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і у відповідності до вимог ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Судові витрати по справі за проведення судово-балістичної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речовий доказ у порядку ст. 100 КПК України підлягає знищенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.09.2017 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за цією статтею у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням надавши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 зобов`язання: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 989,60 грн.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ у вигляді гладкоствольної вогнепальної зброї обрізу двохствольної мисливської рушниці моделі «ИЖ - 49», № на металевій рамі цівки 396, 16-го калібру та два марлеві тампони, які знаходяться на зберіганні в кімнаті озброєння Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394, 424 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1