АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/119/18 Справа № 185/9289/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кохівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 24 січня 2018 року.

Слідчий суддя, мотивуючи своє рішення, зазначив, що відносно ОСОБА_7 є обґрунтованапідозра у вчинені ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, не має постійного місця роботи, не має постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому дійшов до висновку про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування зазначає, що злочин, який йому інкриміновано, не скоював, а ті, хто його скоїв, обмовляють його, щоб уникнути покарання. Ризики, заявлені слідчим, не доведені, пред`явлена підозра не обґрунтована. Просить врахувати той факт, що в нього хвора мати-інвалід та він має цивільну дружину та малолітню доньку, які потребують його допомоги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що в клопотанні слідчого, яке було надане слідчому судді є багато протиріч щодо показань потерпілого і свідків відносно обставин даного кримінального правопорушення і дати скоєння злочину, які не співпадають з об`єктивними

обставинами і ці протиріччя не усунення в ході досудового розслідування.

Ввважає, що слідчий суддя не навів жодних будь-яких обґрунтованих доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь і доводи слідчого судді про вчинення ним іншого кримінального

правопорушення є догадками і припущеннями, а не встановленими фактами. Прокурор при розгляді клопотання слідчого не довів, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам вказаним в ч. 1 ст. 177 КПК України і слідчий суддя не обґрунтував своє рішення щодо застосування до ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, помилково вважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти

ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував того, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання і проживає з матір`ю, має неповнолітню дитину, який не позбавлений батьківських прав, але не працює із-за відсутності роботи за місцем проживання і виїхати він нікуди не може так як доглядає за матір`ю, з якою проживає в селі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скарги без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2017 року за № 0003247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

24 листопада 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25 листопада 2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 січня 2018 року.

18 січня 2018 року слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування до 24 січня 2018 року.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.

Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційних скарг щодо недоведеності вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційних скарг в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційних скарг і соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки їх наявність та міцність, а також і дані, характеризуючі особу, на що є посилання в апеляції захисника, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційні скарги захисника та підозрюваного не підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3