Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/312/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000344 від 25.05.2016 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочину) передбачених ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні під час висловлення думки, щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду захисник ОСОБА_4 зазначив, що обвинувальний акт не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті зазначено як обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а у обвинувачені у фактичних обставинах не зазначено, що даний злочин був вчинений в стані алкогольного сп`яніння, на що також при скасуванні вироку звернув увагу апеляційний суд.

Суд, в судовому засіданні заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого та дослідивши обвинувальний акт , вважає що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підлягає поверненню прокурору виходячи з наступних підстав.

З обвинувачення яке зазначено в обвинувальному акті слідує, що 25.05.2016 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_5 керуючи технічно справним мотоциклом марки «Вайпер», без реєстраційного номеру, перевозячи в якості пасажира ОСОБА_6 , та рухався по вул. Леніна, с. Майдан, Олевського району, Житомирської області, зі сторони с. Джерело, Олевського р-ну, Житомирської області, в напрямку с. Нетреба, Рокитнівського р-ну, Рівненської області.

Рухаючись вказаним транспортним засобом поблизу буд. 71, вул. Леніна, Олевського району, Житомирської області, водій ОСОБА_5 в порушення вимог п.2.3.6), Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001 року, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, та в порушення вимог п. 12.1 вказаних вище Правил, не урахувавши безпечної швидкості руху на заокругленій ділянці проїзної частини, виїхав на праве по напрямку руху узбіччя та здійснив наїзд на огорожу з металевої сітки та залізобетону опору.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «Вайпер» без державного реєстраційного номеру, ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 25.08.2016 №91 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення у вигляді забійної рани в ділянці лоба з крововиливом в підлеглі м`які тканини, розмізження лівої вушної раковини, садна на лівій половині обличчя, уламкового вдавленого перелому лобної кістки та кісток склепіння і основи черепа з численними ушкодженнями твердої та м`яких мозкових оболонок в лобних та скроневих долях з ушкодженням речовини головного мозку, дифузійного крововиливу під м`які мозкові оболонки, від яких загинув на місці пригоди.

Необережні дії, які виразились в порушенні водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3.6), 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 .

Також в обвинувальному акті зазначено обтяжуючу обставину, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто словесне формулювання, що відповідає формулі кваліфікації злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як слідує з обвинувального акту, щодо фактичних обставин кримінального правопорушення прокурору відомо про те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, однак у фактичних обставинах кримінального правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 не зазначив, чим фактично позбавив обвинуваченого належним чином захищатись від обвинувачення та порушує його право на захист у зв`язку з неконкретним обвинуваченням в частині вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру

Перевіряючи обвинувальний акт щодо обвинувачених встановлені порушення наведених вимог кримінального процесуального закону, що є істотними, позаяк перешкоджають обвинуваченим здійснювати свій захист від висунутого обвинувачення.

Відповідно до положень п.«а» §3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 7.03 та 4.07.2000 року та «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» §3 ст.6 конвенції.

З статті 110 КПК України слідує, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000034 від 25.05.2016 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - повернути прокурору для оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України.

Повний текс ухвали буде складено на протязі 5 днів з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження о 17 год. 00 хв. 09.02.2018 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1