12.12.2017
Справа № 469/469/17
1-кп/469/82/17 В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, не працює, раніше судимого: 03.05.2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі; 09.06.2017 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5
потерпілий - ОСОБА_6 .
Судом визнано доведеним, що 11 червня 2016 року близько 11.00 год., точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, під час перебування на повороті в`їзду до с.Новофедорівка Березанського району Миколаївської області з автомобільної дороги М-14 Е-58 «Одеса-Мелітополь-Новазовськ», у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «ЗАЗ 110706» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_6 .
З метою доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 близько 11.00 год. пройшов до стели, розташованої на повороті в`їзду до с.Новофедорівка, неподалік якої знаходився легковий автомобіль марки «ЗАЗ 110706» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в подальшому таємно, умисно, протиправно, повторно, з метою заволодіння чужим транспортним засобом, усвідомлюючи справний стан автомобіля, відчинив передні двері вищевказаного автомобіля невстановленим у ході досудового розслідування способом та інструментом, сів до салону автомобіля на водійське місце, знаходячись в якому способом відкручування металевих шурупу та болту з металевої деталі, яка є кріпленням замку запалювання, зняв замок запалювання з місця його технологічного розташування, що в подальшому дозволяло ОСОБА_3 пошкодити конструкцію замку запалювання та способом перемикання проводів запалювання привести в дію двигун автомобіля, тим самим незаконно заволодіти вищевказаним транспортним засобом шляхом встановлення контролю над транспортним засобом і переміщенням його в просторі.
Однак, об 11.20 год. злочинні дії ОСОБА_3 , а саме незаконне перебування в салоні легкового автомобіля марки «ЗАЗ 110706» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та зняття замку запалювання з місця його технологічного розташування, були помічені мешканцями с.Новофедорівка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яким відомо, що вказаним автомобілем користується ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, ОСОБА_3 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що він
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що дочка ОСОБА_11 и про те, що 11 червня 2016 року в дообідній час він разом з дочкою потерпілого ОСОБА_9 та зятем ОСОБА_10 їхали з с.Новофедорівка в бік м.Южного. ОСОБА_9 побачила автомобіль потерпілого, який стояв на перехресті, метрів 50 від траси, в районі недобудованої заправки. Під`їхавши, вони побачили обвинуваченого, який сидів на водійському місці. На їх запитання що він робить, він не відповів. В руках ОСОБА_3 крутив замок запалювання, який вже був витягнутий з корпуса, на проводах, також в руках була викрутка та ніж столярний. Вони викликали поліцію. Потерпілий ОСОБА_6 приїхав пізніше;
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 11 червня 2016 року о 6.00 год. він виїхав з дому на своєму автомобілі «ЗАЗ 110706» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Залишив автомобіль на площадці біля недобудованої заправки, 50-60 метрів від траси та 30-40 метрів від стели, зачинивши її ключем та оглянувши, і о 06.30 год. автобусом поїхав на роботу. Близько обіду йому подзвонила дочка і повідомила, що його автомобіль «ЗАЗ 110706» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вскрили. Коли він приїхав на місце злочину, автомобіль стояв на тому ж місці, Чорний стояв в стороні від автомобіля. На пасажирському сидінні лежав металевий чохол (задня частина) від замка запалювання, плоскогубці, викрутка та ніж. Замок висів на дротах. Замок запалювання був приведений в робочий стан. З автомобіля нічого не зникло. Багажний відділ був зачинений, але була спроба його зламу, оскільки була зламана захисна засувка. Автомобіль ЗАЗ йому подарували і він користується ним з 2016 року;
- заявою потерпілого ОСОБА_6
- даними протоколу огляду місця події від 11.06.2016 року
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину та надав показання суду з приводу пред`явленого йому обвинувачення, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитись дослідженням вказаних доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого і впливають на покарання.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, перебуває на обліку Спеціалізованої туберкульозної лікарні, за місцем проживання характеризується посередньо.
Виходячи з викладеного та враховуючи думку сторін кримінального провадження про можливість призначення обвинуваченому мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.289 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах.
Оскільки зазначений злочин вчинено ОСОБА_3 до постановлення вироків Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 травня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України та Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 червня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України, то йому слід призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано і потреба у їх застосуванні відсутня.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з засудженого на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 червня 2017 року, та остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання п`ять років три місяці позбавлення волі.
Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.03.2017 року, тобто з 13 березня 2017 року, зарахувати в строк відбування покарання покарання у виді позбавлення волі, частково відбуте за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 червня 2017 року.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази у справі плоскогубці 1 шт., викрутки в кількості 2 шт., канцелярський ніж, таблиця до протоколу ОМП, на якій наявні 7 трасологічних слідів - після набрання вироком законної сили знищити залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за висновком №1173 від 05.07.2016 року в сумі 550,25 грн. та висновком №09/2-78 від 18.07.2016 року в сумі 527,76 грн., а всього 1078,01 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: