490/681/18
н/п 1-в/490/17/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання,
Учасники провадежння
ВСТАНОВИВ:
25 січня 2018 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_3 вказав, що вироком районного суду м. Барнаула від 26.03.2015 р. його засуджено за ч.1 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, з призначенням йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2016 року вирок Російської Федерації приведено у відповідність із законодавством України та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ч.3 ст.307 КК України. З 26.03.2015 року початок строку відбування покарання, в якій також зараховано час тримання під вартою в період з 07.05.2014 року по 25.03.2015 року включно.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання.
Прокурор вважала можливим задовольнити клопотання.
Представник ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" до суду не з`явився, паро час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, заперечень проти клопотання не надано.
Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали подання, вважає, що подання підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю Російської Федерації від 26.03.2015 р. громадянина України ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, з призначенням йому із застосуванням ст.64 КК Російської Федерації покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено за даний злочин, у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без штрафу та позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю з відбуванням покарання в колонії суворого режиму. Постановлено обчислювати початок строку відбування покарання з 26.03.2015 р. та зарахувати в строк відбування покарання час тримання засудженого під вартою з 07.05.2014 р. по 25.03.2015 р. включно.
Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2016 року вирок Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю Російської Федерації від 26.03.2015 року приведений у відповідність із законодавством України. Визначено, що ч.1 ст. 30, ч.5, ст.228.1 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_3 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю Російської Федерації від 26.03.2015 року, відповідають ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 307 КК України. Засудженому ОСОБА_3 на підставі вироку Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю Російської Федерації від 26.03.2015 року визначено покарання за ч.1 ст.14, ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ч.2 ст. 68, ст.69 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання засудженому ухвалено обчислювати з 26.03.2015 року, в який зарахувано час тримання його під вартою в період з 07.05.2014 року по 25.03.2015 року включно. Кінець строку відбування покарання - 06.11.2019 року.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
ОСОБА_3 засуджений за умисний особливо тяжкий злочин, до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, 3/4 від вказаного строку становить 4 роки 1 місяць та 5 днів.
Станом на час розгляду клопотання 13.02.2018 року ОСОБА_3 відбув більше трьох чвертей строку покарання.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Із матеріалів справи слідує, що період попереднього тримання ОСОБА_3 під вартою становить з 07.05.2014 р. по 25.03.2015 р. включно. Виходячи з вищевикладеного, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у період з 07.05.2014 року по 25.03.2015 року підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В підсумку це складає 01 рік 09 місяців 02 дні.
В період з 26.03.2015 року по 13.02.2018 року ОСОБА_3 відбув покарання 2 роки 10 місяців 17 днів, а всього, з врахуванням строку попереднього ув`язнення, 4 роки 07 місяців 19 днів. Тобто, на час розгляду клопотання, він відбув більше трьох чвертей строку покарання.
Як вбачається з характеристики, наданої адміністрацією ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" ОСОБА_3 під час перебування у Миколаївському слідчому ізоляторі вимоги режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень та заохочень не має. Зі співкамерниками взаємовідносини рівні, в конфліктних ситуаціях помічений не був. Дотримується правомірних та ввічливих відносин. Санітарно-гігієнічних норм дотримується, спальне місце утримується у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи і предметів, якими користується у повсякденному житті ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Соціально корисні зв`язки підтримує, шляхом отримання передач та посилок. До працівників слідчого ізолятору відноситься ввічливо, на зауваження реагує позитивно.
Заперечень зі сторони адміністрації слідчого ізолятору щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 не надійшло.
З урахуванням наведеного, дотримання засудженим вимог режиму під час відбування покарання, його поведінка дають підстави для застосування положень ст.81 КК України.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю Російської Федерації від 26.03.2015 р.за ч.1 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, з призначенням йому із застосуванням ст.64 КК Російської Федерації, приведеного ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2016 року у відповідність із законодавством України та якою визначено покарання за ч.1 ст.14, ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ч.2 ст. 68, ст.69 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, невідбута частина якого складає вісім місяців одинадцять днів позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1