Справа № 185/2592/17
Провадження № 1-кп/185/239/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
29 березня 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з прокуратури Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою суду від 03 квітня 2017 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому прокурор просив призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженні, проведення якого здійснювати в спеціальному судовому провадженні, надавши інформацію з газети «Урядовий кур`єр» від 16 жовтня 2016 року про виклик підозрюваної ОСОБА_7 на 20 жовтня 2016 року до слідчого ОСОБА_8 та аналогічного повідомлення про виклик до прокурора ОСОБА_4 на 20 березня 2017 року, захисник послався на розсуд.

Заслухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що в клопотанні прокурора слід відмовити, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте в обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_7 обвинувачується в участі у терористичній організації, а так само в організаційному та іншому сприянні діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України».
Однак виходячи як з фактичних обставин справи, так і з формулювання обвинувачення не зрозуміло, які саме конкретно дії ОСОБА_7 відносяться до участі у терористичній організації, які дії відносяться до організаційного сприяння діяльності терористичної організації, а які дії відносяться до іншого сприяння діяльності терористичної організації.
Крім того в формулюванні обвинувачення зазначено, що «Тобто ОСОБА_7 приймає участь у терористичній групі та терористичній організації …». Участь у терористичній групі також відноситься до диспозиції ч. 1 ст. 258-3 КК України, однак в правовій кваліфікації це не зазначено.
Така неконкретність обвинувачення перешкоджає як обвинуваченій, так і її захиснику реалізації передбаченого ст. 42 КПК України права знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення її обвинувачують.
Як вбачається з положень пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що гарантує кожній особі право на справедливий суд, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Крім того на досудовому слідстві було порушено право на захист ОСОБА_7 .
Відповідно до зазначеного обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному правопорушенні щодо особливо тяжких злочинів.

Виходячи з реєстру досудового розслідування долученого до даного обвинувального акту в Розділі І. Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії в п. 3 зазначено, що 17 серпня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000212, а згідно Розділу ІІ. Пройняті під час досудового розслідування процесуальні рішення в п. 10 зазначено, що 01 жовтня 2015 року була винесена постанова про залучення захисника ОСОБА_5 за призначенням, тобто захисник був залучений вже після повідомлення про підозру. Крім того не зрозуміло чому було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000212, а до суду направлено кримінальне провадження № 0000747.

Крім того, ст. 109 КПК України встановлює змісту реєстру досудового розслідування, який відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, є невід`ємною частиною обвинувального акту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.

З доданих до обвинувального акту документів неможливо зробити висновок, чи дотримано органом досудового розслідування процедури спеціального досудового розслідування, передбаченої кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені відомості про те, кому безпосередньо, в який спосіб вручено повідомлення про висунуту ОСОБА_7 підозру та чи вручалося воно взагалі в установленому законом порядку.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, повернути прокурору Донецької області для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3