Справа № 305/640/17
Номер провадження 1-кп/305/78/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2018 року Рахівський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
малолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника малолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
представника служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_7
представника Рахівського ВП Тячівського ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9-А класу Рахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, не судимого, -
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
З матеріалів клопотання вбачається, що 16 лютого 2017 року близько 19.00 години неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , малолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в м. Рахів по вулиці Київська, Закарпатської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням зі сторони ОСОБА_11 насильства, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я в момент заподіяння, а саме: нанесення одного удару ногою по спині громадянину ОСОБА_12 , повалив на тротуар, однак згідно висновку експерта №83 від 21.03.2017 року тілесні ушкодження не спричинив.
Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 схопили ОСОБА_12 та почали тримати, а ОСОБА_5 , перевіряючи кармани, відкрито викрав гаманець, в якому знаходились 135 гривень. В цей час ОСОБА_9 , також, перевіряючи кармани відкрито викрав бувший в користуванні мобільний телефон марки «NOKIA 6070» сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 28.03.2017 року - 200 гривень, чим спричинили власнику ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 335 гривень.
Дії малолітнього ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Оскільки ОСОБА_5 , не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, визначеного ст. 22 КК України, прокурор у клопотанні порушує питання про застосування щодо нього заходів виховного характеру - просить передати неповнолітнього під нагляд матері.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, подане клопотання про застосування заходів виховного характеру підтримала.
Малолітній ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся.
Законний представник малолітнього ОСОБА_6 , пояснила, що про грабіж сина не знала, характеризує його як нормальну, дитину. Просила суд передати малолітнього ОСОБА_5 , під її нагляд.
Адвокат ОСОБА_4 дане клопотання підтримав.
Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить дане клопотання розглянути у його відсутності, жодних претензій до малолітнього ОСОБА_5 не має. Клопотання залишає на розсуд суду.
Представник служби у справах дітей Рахівської РДА ОСОБА_7 , в судовому засіданні клопотання підтримав та показав суду, що малолітньому ОСОБА_5 , слід надати можливість виправитись та передати його під нагляд матері.
Представник Рахівського ВП Тячівського ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 клопотання про застосування примусових заходів визовного характеру відносно ОСОБА_5 підтримав.
Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, доведена в повному обсязі, однак враховуючи недосягнення віку кримінальної відповідальності за вчинений злочин, суд вважає за доцільним вирішити питання про застосування до ОСОБА_5 , примусових заходів виховного характеру.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років, а відносно осіб, які вчинили злочин передбачений ст. 186 КК України кримінальна відповідальність наступає з 14-ти річного віку.
Як встановлено судом, на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_5 не досяг 14-ти річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, що виключає його кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Як передбачає ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки складу злочину передбаченого Особливою частиною цього кодексу.
При обранні виду примусового заходу виховного характеру суд враховує умови життя та виховання малолітнього, те, що він проживає разом з батьками, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.
Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за короткого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).
Беручи до уваги обставини, наведені вище, суд вважає, що стосовно ОСОБА_5 доцільно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України - у вигляді передачі під нагляд матері. При цьому, з врахуванням особи малолітнього, його характеристики, на думку суду, заходи виховного характеру слід застосувати у відношенні малолітнього ОСОБА_5 , до досягнення останнім повноліття.
Речові докази: мобільний телефон марки «NOKIA 6070» сірого кольору та гаманець, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , по вступу ухвали в законну силу, слід залишити йому, як законному власнику.
Процесуальні витрати та цивільний позов, не заявлено.
Запобіжний захід стосовно малолітнього ОСОБА_5 , не застосовувався.
Керуючись ст.ст.100, 124, 498, 500, 501 КПК України, ст.ст.22, 105 КК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - задовольнити.
Застосувати у відношенні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з початковою освітою, не працюючого, учня 9-А класу Рахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, не судимого, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 , мешканці АДРЕСА_1 , до досягнення малолітнім ОСОБА_5 , повноліття.
Речові докази: мобільний телефон марки «NOKIA 6070» сірого кольору та гаманець, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , по вступу ухвали в законну силу, слід залишити йому, як законному власнику.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом тридцяти діб, з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .