АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/7269/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1804/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.03.2017 року, стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 березня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, українець, громадянин України, раніше судимий 08.12.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, проживаючий: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 року, та остаточно визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вирок ОСОБА_8 не оскаржив, апеляційних скарг стосовно ОСОБА_8 подано не було .
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 12 години 12.04.2016 року перебуваючи в приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташовано на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі столу, розташованого в залі готелю, викрали майно, яке належать ОСОБА_9 , а саме сумку чоловічу, коричневого кольору, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчою експертизи № 2412 від 20.04.2016 року складає 451 гривень 50 копійок, в якій знаходилось 5000 гривень, 200 доларів США (що згідно курсу НБУ, станом на 12.04.2016 року, складає 5114,12 гривень) та особисті документи ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вийшли з приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим довели свій умисел до кінця та надалі розпорядилися викраденим майном на свій розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 10565 гривень 62 копійки.
Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2017 року змінити в частині призначеного покарання. Призначити йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі
В обгрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд при постановлені вироку не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому спричиненої шкоди.
Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання а також застосувати до нього Закон України « Про амністію в 2016 році» ; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував тяжкість скоєного злочину; особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливий злочин та вчинив аналогічний злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, не працює , характеризується посередньо, перебуває на обліку у нарколога в зв`язку з зловживанням опіоїдами ; наявність обставини що пом`якшує покарання у виді щирого каяття; відсутність обставин що обтяжують покарання, і визначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання скоєння ними нових злочинів.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо щирого каяття та відсутності матеріальних претензій зі сторони потерпілого, в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєного ним злочину і не дають підстав для пом`якшення призначеного покарання.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 не можна вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.

Щодо застосування Закону України «Про амністію в 2016 році» , колегія суддів зазначає, що обвинуваченим не наведено підстав для застосування амністії на підставі ст.ст. 1,2 Закону, як до особи справа відносно якої розглянута судом , але вирок не набрав чинності. Застосування положень ст.ст.3-8 Закону можливо до осіб , які є засудженими.

Згідно зі ст. 43 КПК України обвинувачений набуває процесуального статусу засудженого з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.2 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, оскільки ОСОБА_7 на час розгляду апеляційним судом його апеляційної скарги перебуває у статусі обвинуваченого, правових підстав для застосування до нього акту амністії на стадії апеляційного провадження немає.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред.26.11.2015р. зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -