ЄУН № 336/7439/17
пр. № 1-кс/336/1059/2017
УХВАЛА
Іменем України
20 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0004717 за ст. 185 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого протоколом проведення огляду, а саме телевізору марки Philips моделі 21PT1727/60 в корпусі чорного кольору з сірою обмоткою навколо екрану та пульту до нього сірого кольору зх. Кнопками бірюзового кольору по кримінальному провадженню № 0004717 за ст. 185 ч. 1 КК України за фактом викрадення 15.12.2017 року майна ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, вказуючи, що ОСОБА_5 звернулась з заявою про те, що її онук викрав належний їй телевізор. Вказаний телевізор був знайдений та вилучений з приміщення магазину, однак, процесуальні документи на підтвердження цього у слідчого відсутні.

Прокурор в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, за поясненнями слідчого брати участь в судовому засіданні прокурор не бажає.

За відсутності відомостей про власника майна, на яке слідчий просить накласти арешт, клопотання розглядалось без такої особи.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтями 8,9 КПК України до основних з засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Натомість при вивченні клопотання слідчим суддею встановлено, що воно не відповідає вимогам, які встановлені КПК України для такого клопотання.

Так, клопотання не містить зазначення конкретних підстави та мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Документи, які можливо і містять відомості про власника телевізора надані слідчим в абсолютно нечитабельному вигляді, що заважає навіть зрозуміти що це за документи та повністю виключає можливість встановити їх зміст.

Крім того, при дослідженні копій документів, зміст яких можна хоч якось з`ясувати, слідчим суддею встановлено таке.

15.12.2017 року ОСОБА_6 звернулась з заявою до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області, в якій вказала, що її син ОСОБА_7 викрав телевізор, який належить ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст. 477 ч. 1 п. 3 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 185 (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Потерпілим у кримінальному провадженні може бути як вказує ст. 55 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, слідчим за очевидної відсутності заяви потерпілого, тобто особи, який належав викрадений телевізор, оскільки ОСОБА_6 , яка звернулась з заявою, прямо вказала, що викрадене майно їй не належить, без будь-яких передбачених КПК України підстав внесено відомості до ЄРДР про вчинення злочину, кримінальне провадження за яким може бути розпочати виключно у разі звернення саме потерпілого до правоохоронних органів з відповідною заявою.

Натомість як сама ОСОБА_5 звернулась з заявою лише про визнання її потерпілою у кримінальному провадженню, яке вже існувало. Жодних заяв від ОСОБА_5 , поданих в порядку ст. 214 КПК України, до клопотання не надано.

За таких обставин підстави здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні сумнівні.

Наступним документом, копія якого додана до клопотання, є копія протоколу огляду від 19.12.2017 року, відповідно до якого у кабінеті № 13 Шевченківського відділення поліції проведено огляд телевізора та пульту до нього.

Натомість з наданих до клопотання документів не виявляється можливим зрозуміти звідки цей телевізор узявся в кабінеті Шевченківського відділення поліції, як він туди потрапив та яке відношення він має до цього кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання не відповідає вимогам КПК України, не обґрунтовано та подане в межах кримінального провадження у формі приватного обвинувачення без доведення того, що потерпілий звертався з такою заявою до слідчого, у зв`язку з чим підстав для задоволення клопотання слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 170-173, 309, 310 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0004717 за ст. 185 ч. 1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1