АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/357/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/169/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001515 від 21.12.2016 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21 жовтня 1999 року Військовим судом Дніпропетровського гарнізону за ч.1 ст.215 КК України до 1 року позбавлення волі; 12 липня 2001 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.17, ч.3 ст.81, ч.2 ст.141, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 23 жовтня 2008 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільнений 16 грудня 2008 року у зв`язку з відбуттям покаранням; 08 листопада 2010 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі; 02 листопада 2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 31 травня 2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.71 КК України приєднано невідбутий строк покарання 4 роки позбавлення волі за вироком суду від 20 травня 2011 року, призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. 29 червня 2016 року звільнений з Синельниковської виправної колонії у зв`язку з відбуттям покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_2 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Костромка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_3 , раніше судимого: 12 березня 2010 року Апостолівським районним судом за ч.1 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 11 жовтня 2010 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.190, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі; 25 січня 2013 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі; 17 січня 2014 року Апостолівським районний судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 70 КК України, 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 20 лютого 2014 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 25 липня 2014 року звільнений з Софіївської виправної колонії на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 лютого 2017 року до 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Питання з речовими доказами та процесуальними витратами вирішено.

- В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції, не оскаржуючи доведеності вини обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень та фактичних обставин провадження, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченому ОСОБА_7 , у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, та ухвалити новий вирок, яким визнати:

-ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

-На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

-ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

-ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду першої інстанції тапом`якшити покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції тапом`якшити покарання.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 було визнано винним за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 було визнано винним за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 було визнано винним за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Згідно з обставин справи, встановлених судом та детально викладених у вироку суду ОСОБА_8 повторно, 21.12.2016 року, проходив біля магазину «Уют», який розташований по вул. Енергетична, 7-А, м.Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей же день, в період часу з 13.00 год. до 14.00 год., шляхом пошкодження замка проник до вказаного магазину, звідки повторно, таємно, умисно, із корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 800 грн. та кутову шліфмашинку марки «Старт», вартістю 864 грн. Після чого з місця злочину зник обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1664 грн.
Далі, повторно, 25.12.2016 року ОСОБА_8 знаходячись разом із ОСОБА_6 у приміщені магазину «Торговий Дім», розташованого по вул.Центральна, 62 в м. Апостолове, Дніпропетровської області, де в цей час у них виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 домовилися скоїти крадіжку чужого майна із підсобного приміщення магазину «Торговий Дім».
25.12.2016 року о 14 год. 57 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_6 шляхом вільного доступу зайшли до підсобного приміщення взуттєвого відділу магазину «Торговий Дім», розташованого за вищевказаною адресою, звідки повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрали 44 пари чоловічих туфель, загальною вартістю 11000 грн., 3 пари жіночих чобіт, загальною вартістю 2100 грн., 18 пар жіночих туфель, загальною вартістю 8100 грн., 5 пар дитячих чобіт, загальною вартістю 1250 грн. та 15 пар чоловічих черевиків, загальною вартістю 2982 грн. Після чого з місця злочину зникли обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 25432 грн.
Повторно, 30.12.2016 року ОСОБА_8 знаходячись разом із ОСОБА_7 у приміщені магазину «Торговий Дім», розташованого по вул.Центральна, 62 в м. Апостолове, Дніпропетровської області, де в цей час у них виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 домовилися скоїти крадіжку чужого майна із підсобного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
30.12.2016 року о 12 год. 10 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_7 шляхом вільного доступу зайшли до підсобного приміщення взуттєвого відділу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за вищевказаною адресою, звідки повторно, таємно, умисно, з корисних мотивів, викрали 8 пар чоловічих кросівок, загальною вартістю 5236 грн. та 6 комплектів постільної білизни, загальною вартістю 1846 грн. Після чого з місця злочину зникли обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_12 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 7082 грн.
Далі повторно, 03.01.2017 року, ОСОБА_8 , проходячи біля дачної ділянки в кооперативі «Відпочинок», яка розташована по АДРЕСА_4 , де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в цей же день, близько 13 год., шляхом вільного доступу проник на частково огороджену по периметру дачну ділянку АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно, умисно, із корисних мотивів викрав 6 металевих труб, загальною вартістю 1626 грн. 68 коп., металевий швелер, вартістю 219 грн. 34 коп., металеву хвірточку, вартістю 160 грн., металеву раму від воріт, вартістю 205 грн. та металевий ящик, вартістю 57 грн. Після чого, з місця злочину зник обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_13 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2268 грн. 02 коп.
Так, повторно, 09.01.2017 року, ОСОБА_8 проходив біля будиноку АДРЕСА_5 , де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в цей же день, в період часу з 14.00 год. до 15.00 год., під приводом працівника ЖКГ постукав до квартири АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_14 розташованої за вищевказаною адресою та попросив у останньої зарядити робочий інструмент. Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , скориставшись відсутністю ОСОБА_14 в цей час ОСОБА_8 шляхом вільного доступу із вказаної квартири повторно, таємно, умисно, із корисних мотивів викрав мобільний телефон марки «Nokia 215 DS», який знаходився на дивані у кімнаті. Після чого, з місця злочину зник обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_14 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 838 грн. 95 коп.
Далі повторно, 11.01.2017 року, ОСОБА_8 проходив біля будинку АДРЕСА_7 , де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в цей же день, в період часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 30 хв. постукав до квартири АДРЕСА_6 , розташованої за вище вказаною адресою, де проживає його знайома ОСОБА_15 . Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 шляхом вільного доступу із вказаної квартири повторно, таємно, умисно, із корисних мотивів викрав мобільний телефон марки «SIGMA», який знаходився у кімнаті. Після чого, з місця злочину зник обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_15 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 720 грн.
Так, повторно, 23.01.2017 року, ОСОБА_8 перебував в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », котрий розташований по АДРЕСА_8 , де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в цей же день, близько 09 год. 15 хв., шляхом вільного доступу із полиці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », таємно, умисно, із корисних мотивів викрав 1 шт. ковбаси ТМ Алан вагою 0,383 кг, вартістю 333 грн. 33 коп. за 1 кг та 1 шт. ковбаси ТМ Алан вагою 0,385 кг, вартістю 333 грн. 33 коп. Після чого з місця злочину зник обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ФОП ОСОБА_16 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 256 грн.
Далі повторно, 03.02.2017 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_8 , проходив біля магазину «Банзай», який розташований по вул. Незалежності 17/а, в м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, де побачив малолітню ОСОБА_17 , 2007 року народження, яка в цей час розмовляла по мобільному телефону марки «Samsung», після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на відкрите викрадення вищевказаного мобільного телефону.
ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, 03.02.2017 року приблизно о 12 год. 35 хв., повторно, умисно, відкрито підбіг позаду малолітньої ОСОБА_17 , яка в цей час розмовляла по мобільному телефону марки «Samsung S-3850» та шляхом ривка, вихопив з рук останньої вказаний мобільний телефон, таким чином заволодів мобільним телефоном «Samsung S-3850», ІМЕІ № НОМЕР_1 , вартістю 2212 грн., що належить ОСОБА_17 , після чого із місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції, зазначає, що суд призначив обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 занадто м`яке достатньою мірою не прийняв до уваги, що ОСОБА_7 будучі раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, не працює, суспільно корисною працею не займається.
Окрім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв умисний корисливий злочин, не працює суспільно корисливою працею не займається.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що призначене судом покарання є суворим, вважає, що суд мав призначити більш м`яке покарання. На його думку, суд не врахував те, що він раніше не судимий, щиро розкаявся в скоєному, також те що він постійно потребує стаціонарного лікування по стану здоров`я, має батька глибокого пенсійного віку, який потребує постійного догляду.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що призначене судом покарання є суворим, вважає, що суд мав призначити більш м`яке покарання. На його думку, суд не врахував те, що він постійно проходить лікування на пневмонію та підозру на туберкульоз, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також те, що він співпрацював зі слідством.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та вважає вирок суду щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 незаконним, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження, які були дослідженні судом першої інстанції, суд вважає, що апеляційні скаргипрокурора, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягають частковому задоволення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст.374 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключили можливість постановлення вироку.
За змістом ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями кримінально процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що забезпечують права та законні інтереси учасників кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь - якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст. ст. 59 і 63 Конституції.
В силу ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен, кого обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або, якщо він не має достатніх коштів для оплати правової допомоги захисника, одержувати таку допомогу безоплатно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя.
Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення від 21.04.2011 року у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», « право кожного обвинуваченого у скоєнні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також п. 89 рішення Євросуду від 13.02.2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що, «хоча право кожної особі, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом і є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».
Як убачається з положень ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: зокрема, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; коли участь захисника є обов`язковою, відповідно до вимог статті 52 КПК України.
Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права,- з моменту встановлення цих вад.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря психіатра Апостолівського ЦРЛ з 2001 року діагноз розумова відсталість в ступені легкої дебільності (том 2 а.к.п. 154).
Однак, під час досудового слідства і в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_7 не було призначено захисника.
Суд апеляційної інстанції вважає, що судове засідання з ОСОБА_7 було проведено без участі захисника, чим було порушено право обвинуваченого на захист і судове рішення підлягає скасуванню, оскільки судове провадження здійснено за відсутності захисника, в даному випадку його участь є обов`язковою.
Відповідно до вимог ст. 6 „Конвенції про захист прав і основних свобод людини" кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш право захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника на свій власний вибір або одержувати таку допомогу безкоштовно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя.
За таких обставин, судом першої інстанції при розгляді кримінальної справи було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 що є істотним порушенням кримінально - процесуального закону, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки по виділенню ч. 4 ст. 217 КПК матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
За таких обставин, скасовуючи вирок у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційних скаргах прокурора та обвинувачених, не досліджує їх та вважає, що останні підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 409, 413, 419 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у суді першоїі нстанції, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001515 від 21.12.2016 року, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4