Справа № 206/5845/15-к
Провадження № 1-кп/206/8/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" листопада 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001357 за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, громадянина України, з неповною середньою освітою, інваліда 2 групи, раніше судимого:
- 15.12.1996 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 86-1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим терміном 2 роки.

- 15.08.2000 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.04.2009 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2010 не відбута частина покарання - 1 рік 10 місяців та 19 днів замінена на більш м`який обмеження волі, звільнений умовно-достроково на не відбутий термін 6 місяців 23 дня;

- 26.12.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання зарахований з 05.08.2012 року. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений на 5 місяців 8 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
потерпілої - ОСОБА_12 ,
захисників-адвокатів - ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання, повторно вчинив умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 01.09.2015 року приблизно о 03:50 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи повторно, прибув до будинку

АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, та користуючись тим, що його злочинних дій ніхто із сторонніх осіб не помічає, тобто діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, 01.09.2015 року приблизно о 03.50 годині, ОСОБА_9 за допомогою металевої драбини, через вікно лоджії (балкону) проник до квартири АДРЕСА_3 , тим самим проник до житла.

Перебуваючи у вищезазначеній квартирі, а саме у вітальній кімнаті, 01.09.2015 року приблизно о 03.55 годині, ОСОБА_9 в серванті виявив наручний годинник «Сasio» модель МТР-1188, три прикраси у вигляді браслету, брошки та нашивки на одяг у вигляді каміння, далі на підлозі виявив системний блок персонального комп`ютера, в корпусі AEROCOOL GT-R, що належить ОСОБА_15 , та визначив їх, як об`єкт свого злочинного посягання. Продовжуючи свою злочинну діяльність, та реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , викинув з квартири на землю наручний годинник «Сasio» модель МТР-1188, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4573-15 від 15.09.2015 року на момент вчинення злочину, складає 426.80 грн. Далі поклав до себе в ліву кишеню одягнутої на ньому куртки чорного кольору три жіночі прикраси у вигляді браслету, брошки та нашивки на одяг у вигляді каміння, які для потерпілого ОСОБА_15 ніякої матеріальної цінності не представляють. Після чого, ОСОБА_9 підготував до виносу з квартири системний блок персонального комп`ютера AEROCOOL GT-R, що має в собі наступне обладнання: блок живлення «AEROCOOL» 750 Ват; процесор I 5 -4670K; материнська плата MSI Z87; оперативна пам`ять - 2 модуля по 4 Gb DDR-3 2133 Mhz; твердотільний накопичувач 60 Gb, жорсткий диск - 1 Tb, DVD привод HP, відеокарта GTX-970 4 Gb, а також, 6 кулерів, мідно - алюмінієва система охолодження процесора - Deepcool gamemax 5х120 мм, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4573-15 від 15.09.2015 року на момент вчинення злочину складає 1913,30 грн.

Однак, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, так як 01.09.2015 року приблизно о 04.00 годині, знаходячись на металевій драбині біля вікна квартири АДРЕСА_3 , при спробі винести вищезазначений системний блок персонального комп`ютера, помітив сторонню особу, що наближалась в його бік, та з мотивів залишитись непоміченим з місця скоєння злочину зник.

Умисними злочинними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_15 спричинено майновий збиток на загальну суму 2340,1 грн.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.09.2015 року, приблизно о 04:05 годині, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи повторно, переконавшись, що осіб, які його можуть викрити не має, поруч з будинком АДРЕСА_2 , повернувся до вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, та користуючись тим, що його злочинних дій ніхто із сторонніх осіб не помічає, тобто діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, 01.09.2015 року приблизно о 04.10 годині, ОСОБА_9 за допомогою металевої драбини, через відчинене вікно балкону проник до квартири АДРЕСА_4 , тим самим повторно проник до житла. Перебуваючи на балконі вищевказаної квартири, ОСОБА_9 виявив 8-секційний масляний обігрівач «Binatone», модель OFR-1409 та визначив його, як об`єкт свого злочинного посягання. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.09.2015 року приблизно о 04.10 годині, ОСОБА_9 скинув з балкону на землю масляний обігрівач «Binatone» модель OFR-1409, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4573-15 від 15.09.2015 року на момент вчинення злочину, складає 1071,00 грн.

Однак, ОСОБА_9 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками міліції на місці вчинення злочину.

Умисними злочинними діями ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_12 спричинено майновий збиток на загальну суму 1071,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що наприкінці серпня 2015 року, під ранок, проходячи по центральні вулиці ж/м Придніпровська, побачив на другому поверсі багатоповерхового будинку відчинений балкон, а поряд драбину, заліз туди та хотів вкрасти компьютер, проте приїхав наряд поліції, і він, тікаючи від них, заліз на інший балкон, звідки вкрав обігрівач, після чого впав на землю пошкодивши хребет та потрапив до лікарні.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні суду показала, що у вересні 2015 року обвинувачений здійснив крадіжку у іншій кватирі, а щоб втекти від поліції проникнув до її квартири, вночі вона почула шум від того, що б`ється скло, пройшовши на лоджию, побачила людину, потім виявила, що в неї викрали масляний радіатор. У процесі розгляду справи обвинувачений відшкодував їй завдану шкоду.
Потерпілий ОСОБА_15 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинених обвинуваченим злочинів, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в:
-незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України;
-закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 1 а.п. 88), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 85), є інвалідом 2 групи, скоїв злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкцій у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_9 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив нові злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набрання чинності даним вироком залишити тією ж.
Крім того, до ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 01.09.2015 року, проте останній був звільнений з під-варти під заставу 07.09.2015 року. Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2017 року обвинуваченому було змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою.
24.12.2015 року вступив в силу Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, відповідно до якого судом зараховується строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Проте, відповідно до Закону № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни, згідно з яким «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.» Даний Закон України набув чинності 21.06.2017 року.
Так згідно ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Враховуючи викладене, та те, що обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, період часу з 01.09.2015 року по 07.09.2015 року та період часу з 04.01.2017 року по 20.06.2017 року включно підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Період часу з 21.06.2017 року по 13.11.2017 року підлягає зарахуванню у строк покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за якими призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_9 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 26.12.2013 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 01.09.2015 року по 07.09.2015 року та період часу з 04.01.2017 року по 20.06.2017 року включно у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 13.11.2017 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 04.01.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судової експертизи № 68/02-163 від 04.09.2015 року в розмірі 306,90 грн. та витрати за проведення судової експертизи № 4573/15 від 15.09.2015 року в розмірі 123 грн.
Речові докази: ніж розкладний, перчатки господарські із тканини, кепку та светр чорного кольору, викрутку, передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів Самарського ВП ВДП (квитанція № 000288) та металеву розкладу драбину із з`єднувальними металевими трубками, передану на зберігання у камеру зберігання речових доказів Самарського ВП ВДП (квитанція № 000291) знищити; металевий 8-секційний обігрівач «Binatone» модель OFR-1409, переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів Самарського ВП ВДП (квитанція № 000289) повернути ОСОБА_12 за належністю; фрагмент сліду низу взуття розміром 150х65 мм, переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів Самарського ВП ВДП (квитанція № 000332) знищити; наручний годинник «Casio» модель МТР-1188, три прикраси у вигляді ланцюга, брошки та ланцюга-намиста, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_15 залишити останньому за належністю .
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1