Справа № 739/1956/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/671/2017
Категорія - ст. 289 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2016 року за № 0000430 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2017 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, 12 та 13 жовтня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжено до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 5636 (п`ять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 96 копійок процесуальних витрат.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_9 :

- 548 гривень 20 копійок (п`ятсот сорок вісім) гривень 20 копійок на відшкодування завданої скоєнням злочину майнової шкоди,

- 500 (п`ятсот) гривень на відшкодування завданої скоєнням злочину моральної (немайнової ) шкоди, а всього 1048 (одну тисячу сорок вісім) гривень 20 копійок.

В решті позову відмовлено.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 11 липня 2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через хвіртку проник на подвір`я розташованого по АДРЕСА_1 та належного ОСОБА_10 господарства. Реалізуючи свій злочинний умисел - рукою відірвав начіпний замок на дверях розташованого на подвір`ї зазначеного господарства приміщення сараю та проник в середину, де зберігався належний потерпілій ОСОБА_9 мопед марки «ALPHA» ZS 110 F, б/н., номер рами НОМЕР_1 .

Викотивши, всупереч волі власника транспортного засобу, зазначений мопед за межі вказаного господарства, ключем, що знаходився в замку запалення ОСОБА_8 завів двигун мопеду та у власних цілях поїхав до с. Фаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області - тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, мопедом марки «ALPHA» ZS 110 F б/н., номер рами НОМЕР_1 , вартістю 9453 гривень 60 копійок.

Цього ж дня, 11 липня 2016 року, здійснивши поїздку до с. Фаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області - ОСОБА_8 поставив вищевказаний мопед до приміщення сараю господарства ОСОБА_10

26 липня 2016 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 через хвіртку проник на подвір`я розташованого по АДРЕСА_1 та належного ОСОБА_10 господарства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 через незамкнені двері проник до розташованого на подвір`ї зазначеного господарства приміщення сараю, в якому зберігався належний потерпілій ОСОБА_9 мопед марки «ALPHA» ZS 110 F, б/н., номер рами НОМЕР_1 .

Викотивши, всупереч волі власника транспортного засобу, зазначений мопед за межі вказаного господарства, знявши передню фару та завівши двигун мопеду шляхом замиканням дротів запалення - ОСОБА_8 у власних цілях поїхав до с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, тим самим, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, мопедом марки «ALPHA» ZS 110 F б/н., номер рами НОМЕР_1 , вартістю 7313 гривень 18 копійок.

Цього ж дня, 26 липня 2016 року, здійснивши поїздку до с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, ОСОБА_8 поставив вищевказаний мопед до приміщення сараю господарства ОСОБА_10

12 жовтня 2016 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи на вулиці Покровській в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області та маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 через незамкнену хвіртку зайшов до розташованого по АДРЕСА_2 та належного ОСОБА_11 господарства. Після чого, через паркан переліз до розташованого по АДРЕСА_2 та належного ОСОБА_12 господарства, де у дворі зберігався автомобіль ВАЗ 21093 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, всупереч волі власника транспортного засобу, через незамкнені водійські дверцята ОСОБА_8 проник у салон автомобіля і у бардачку знайшов запасний ключ від замка запалювання автомобіля. Відчинивши з середини ворота, викотив автомобіль ВАЗ 21093 за межі вказаного господарства на вулицю Покровську, де знайденим ключем завів двигун і поїхав в напрямку с.Троїцьке Новгород-Сіверського району Чернігівської області - тим самим, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, автомобілем ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, 2000 року виготовлення, вартістю 56 870 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортними засобами, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

На даний вирок обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу в якій автор скарги ставить питання про зміну оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання та призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі. Не зважаючи на застосування судом положень ст. 69 КК України, вважає, що суд ухвалив занадто суворий вирок. Вважає, що не було враховано вчинення злочину неповнолітнім, відсутність корисливих мотивів, а лише бажання покататися та повернути транспортні засоби, а також відсутність матеріальних претензій потерпілого ОСОБА_12 . Запевняє апеляційний суд, що щиро розкаюється у скоєному, на даних час працює, хоча і не офіційно та допомагає матері по господарству. Переконаний, що всі ці обставини дають суду можливість змінити вирок та призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.

В своїх запереченнях прокурор наполягає на обґрунтованості та законності постановленого вироку та відсутн6ості підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, хоча по час та місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений в передбаченому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв з приводу відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Заслухавши доповідача, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги обвинуваченого, заслухавши позицію прокурора, який наполягав на залишенні вироку суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі, дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами в їх сукупності і не оспорюється в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними.

Виходячи із диспозиції ст. 289 КК України, та примітки 1 цієї статті, - під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Об`єктивна сторона цього злочину виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом. Воно може бути вчинене лише шляхом активної поведінки особи, тобто вчиненням дій.

Суб`єктивна сторона цього злочину полягає у прямому умислі. Особа розуміє, що протиправно заволодіває транспортним засобом, усвідомлює суспільну небезпеку цього діяння і бажає його вчинити.

Заволодіння транспортним засобом може вчинятися таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою.

Незаконне заволодіння транспортним засобом може вчинятися з будь якою метою або мотивом.

А тому доводи обвинуваченого про відсутність корисливих мотивів, а лише бажання покататися та повернути транспортні засоби не заслуговують на увагу.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу винного, те що він є неповнолітнім, за місцем проживання характеризується негативно, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Судом першої інстанції враховані обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а саме щире каяття у вчиненні злочину, вік обвинуваченого, відшкодування шкоди по двом епізодам, що крім того враховано при задоволенні позовних потерпілої.

Враховуючи вище перелічені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого та правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, тому що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо щирого каяття, відсутності корисливих мотивів, про наявність неофіційної роботи та допомоги матері по господарству не є безумовними підставами для призначення більш м`якого покарання або покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Таким чином, підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання надмірно суворим, колегія суддів не вбачає. Підстав для зміни вироку та призначення покарання зі застосуванням ст. 75 КК України, про що просить обвинувачений, не встановлено.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2017 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4