АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 661/2706/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11-сс/791/499/17 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001999 за апеляційними скаргами захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 серпня 2017 року, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Татаюрт, Бабаюртовського району, республіки Дагестан, Російської Федерації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, росіянина, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20.10.2017 року та визначено розмір застави в сумі 134720 грн.

Так, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він 22.07.2017 і 22.08.2017 року вчинив ряд епізодів незаконного придбання та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, що мало місце на території с. Новодмитрівка Друга, Іванівського району, Херсонської області.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зокрема, вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому діяння, слідчим не доведена. Наголошує, що мала місце провокація з боку правоохоронних органів стосовно вчинення ОСОБА_9 другого епізоду, кваліфікованого за ч.2 ст. 307 КК України. Також, захисник не погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає обставини, викладені в ухвалі слідчого судді, лише припущеннями стосовно того, що ОСОБА_9 в разі не застосування запобіжного заходу буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та експерта. Наголошує, що судом не взято до уваги, що підозрюваний перебуває на обліку у лікаря нефролога, а отже лікування та виконання рекомендацій лікаря в умовах слідчого ізолятора не можливо. Також захисник вказує, що підозрюваний має міцні соціально-економічні зв`язки, які мають бути прийняті до уваги, як обставини для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

- захисник ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів наголошує, що слідчим в клопотанні та слідчим суддею при постановленні ухвали не наведено жодного доказу того, що застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Стверджує, що в порушення вимог ст. 23 КПК України, слідчим суддею не допитувались свідки, а лише досліджувались протоколи їх допитів. Вказує, що надана в судове засідання копія протоколу огляду від 22.08.2017 року належним чином не завірена. Крім того посилання на речові докази є безпідставним, оскільки не надано постанови про визнання вказаних предметів речовими доказами, відсутній висновок експерта стосовно походження вилученого у підозрюваного, як наркотичного засобу.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисників, які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційних скарг захисників без задоволення, у дебатах сторони підтримали свої попередні позиції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

22 серпня 2017 року о 21.30 годин ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України затримано.
22 серпня 2017 року, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0001999 від 23 липня 2017 року, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 307 ч.2 КК України.
Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував такі обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 307 ч. 2 КК України, тобто у скоєнні тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років; офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходів не має, соціальних зв`язків, які б стримували його від подальшого вчинення злочинів не має; неодноразово помічений на території проживання з особами які вживають наркотичні засоби, підтримує стосунки з особами раніше судимими, що дає підстави говорити про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний і надалі буде вчиняти інші злочини, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджаючи таким чином досудовому розслідуванню, в зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_9 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянтів про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні, злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколах допиту свідка ОСОБА_10 , огляду закупника від 22.07.2017 року, оперативної закупки від 27.07.2017 року, висновком експертизи наркотичних засобів від 27.07.2017 року, речовим доказом у вигляді полімерного пакету від 27.07.2017 року, розсекреченими результатами ОРЗ, протоколами огляду від 22.08.2017 року, протоколом обшуку від 22.08.2017 року, речовим доказом у вигляді двох полімерних пакетів з речовиною в них рослинного походження, що є наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс.

Тому доводи захисників про недоведеність обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , не заслуговують на увагу.

До компетенції слідчого судді на стадії досудового розслідування не входить вирішення питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, надання оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Колегія суддів також враховує, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, у якому він підозрюється, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, характеристику підозрюваного, який офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходів не має, соціальних зв`язків, які б стримували його від подальшого вчинення злочинів не має; неодноразово помічений на території проживання з особами які вживають наркотичні засоби, підтримує стосунки з особами раніше судимими, і ці обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до нього запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків по справі, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи захисників про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та його посилання на наявність тяжких захворювань у підозрюваного, не є такими, що спростовують встановленні слідчим суддею ризики, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню.

Будь-які дані про тяжкий стан здоров`я підозрюваного в матеріалах справи відсутні, і не були вони надані стороною захисту.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування судового рішення та застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, як про це зазначається захисниками в апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 серпня 2017 року про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Судді :