УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0010994 від 17 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0010994 від 17 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; з забороною будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким право користування цим майном передано за правочином чи в інший передбачений законом спосіб, розпоряджатися нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , (площею 1382 кв.м.) в тому числі, для проживання, проводити будь-які ремонтні роботи, перепланування, перебудови, зміну конструктивних елементів квартири, встановлювати будь-яке обладнання, здійснювати будь-які дії, спрямовані на зміну стану нежитлового приміщення тощо, а також заборонити користування, збут чи продаж майна, яке в ній знаходиться..

Підставою накладення арешту зазначили, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ,є речовим доказом у кримінальному провадженні, як об`єкт кримінально-протиправних дій отриманий фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Метою якого є забезпечення кримінального провадження, а саме з метою збереження речового доказу, який є об`єктом кримінально протиправних дій, на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ,має бути накладено арешт у вигляді тимчасового позбавлення права на її відчужування.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту збереження речового доказу, який є об`єктом кримінально протиправних дій, на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ,має бути накладено арешт у вигляді тимчасового позбавленняправа на її відчужування.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте суду не наведено достатніх даних на підтвердження того, що вказане нерухоме майно - нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Кадетський Гай, 3-А має доказове значення у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. При цьому відомості внесені до ЄРДР щодо об`єкта нерухомого майна за іншою адресою.

Лише межами досудового розслідування обмежений слідчий суддя при вирішення клопотання про арешт.

Слідчий суддя при накладенні арешту на майно має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Проте з наданих матеріалів клопотання не убачається достатніх фактичних даних, які дають достатні підстави вважати, що вчинено злочин, передбачений ч.4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа. Такі дані в клопотанні відсутні, а показання свідків не можуть бути тому достатнім підтвердженням.

Таким чином, прокурором не доведено, що вказане нерухоме майно має доказове значення для даного кримінального провадження, та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Клопотання виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, застосування такого обмеження на даній стадії кримінального провадження з урахуванням обсягу наведених даних не буде відповідати розумності та співрозмірності завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0010994 від 17 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1