справа № 489/5005/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/203/18
УХВАЛА
Іменем України
27 лютого 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілих не з`явилися
встановив:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 днів, оскільки встановлений ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.01.2018 строк тримання під вартою спливає 12.03.2018.
У обґрунтування клопотання вказано, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу - ухилення від органів досудового слідства та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень на теперішній час не зменшилися та не змінилися. ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні корисливих злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину. Притягується до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів у іншому кримінальному провадження, розгляд якого здійснюється Жовтневим районним судом м. Миколаєва. Після оголошення підозри переховувався від органів досудового розслідування внаслідок чого оголошувався в розшук. Вказані обставини, на думку прокурора дають достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та не наддасть можливість запобігти вказаним ризикам.
Обвинувачений та захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання дружини обвинуваченого - ОСОБА_4 , подавши суду відповідне клопотання.
У обґрунтування клопотання вказали, що ОСОБА_3 не має на меті уникнути кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні пред`явлених кримінальних правопорушень не визнає, докази на підтвердження того, що він продовжуватиме злочинну діяльність відсутні. Крім того має позитивні характеристики та постійне місце проживання, а на його утримання потребують хворий батько його дружини та бабуся.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, в п.103 справи «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08) Європейський суд з прав людини вказав, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.
Залишаються ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину. Після оголошення підозри оголошувався в розшук. Обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушеннях, обвинувальний акт за якими знаходиться на розгляді в іншому суді. Згідно довідки-характеристики дільничного інспектора, яка є протилежною характеристикам, на які вказує захист обвинуваченого, за місцем проживання характеризується негативно. Офіційного місця роботи не має та не має постійного джерела доходів.
За таких обставин, є доведеним наявність вказаних ризиків, які на теперішній час не зменшилися і не змінилися, а також те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
Доводи захисника щодо наявності у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних родинних зв`язків та необхідності в наданні допомоги родичам, суд вважає недостатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Стосовно тривалості судового розгляду, на що вказував захист обвинуваченого, то суд вживає усіх можливих заходів для розгляду кримінального провадження в розумні строки, але через дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо реалізації права на захист, змінюючи захисників, суд змушений був неодноразово відкладати судове засідання.
З огляду на наведене, клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 27 квітня 2018 року (включно).
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити до Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор".
Клопотання захисника та обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1