справа №622/769/17
провадження №1-кп/619/360/17
ВИРОК
іменем України
11 вересня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000309 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Рогозянка Золочівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 30.01.2004 року Золочівським районним судом Харківської області за ст.185 ч.4 КК України в силу ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі; - -25.01.2011 року Золочівським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 309 ч.1 КК України в силу ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; -14.03.2012 року Золочівським районним судом Харківської області за ст.263 ч.1 в силу ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; -31.10.2016 року Золочівським районним судом Харківської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

встановив
В період часу з березня 2017 року по червень 2017 року (більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені) ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з території неогородженого та нежилого дачного домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , та розташоване на АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, увійшов до вказаного володіння. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, при цьому переслідуючи корисливу мету наживи, достовірно знаючи, що господарі зазначеного володіння на його території відсутні та впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою дерев`яної драбини, яку він знайшов на даній території, заліз на дах будинку та, шляхом демонтажу, викрав шиферні листи, в кількості 10шт, вартістю 89 гривень кожен. Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, останній разом з викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 890 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Також суд враховує, що потерпіла ОСОБА_5 подала заяву, в якій вказала, що у неї відсутні будь-які претензії до обвинуваченого.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, відсутність претензій потерпілої, а також дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавленням волі в межах санкції частини цієї статті.

Відповідно до ст.75 КК України звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, в тому числі і у виді позбавлення волі, може бути прийняте судом з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, на підставі яких він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив судам, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, поведінку ОСОБА_4 після вчинення злочину, його дійсне виправлення, фактичне ставлення до вчиненого та щире каяття, можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, суд дійшов висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавленням волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі: 8-ми хвильовий шифер в кількості 10 штук, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , - вважати повернутим потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1