Справа № 136/1800/17
провадження №1-кп/136/187/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 09.11.2017 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 29.05.2017, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку із призовом на військову службу у Збройні Сили України, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби та отримавши повістку за призовом на строкову військову службу, що зобов`язувала його 15 травня 2017 року о 14:20 год. прибути за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неприбуття за викликом, з метою ухилення від призову, діючи умисно, не маючи відповідно до ст. 17 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" права на відстрочку на строкову військову службу, без поважних причин, у вказаний час та місце не прибув та на обласний збірний пункт, який розташований у АДРЕСА_1 , для подальшої відправки у військову частину не з`явився, чим ухилився від призову на строкову службу та порушив вимоги ст.65 Конституції України та Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ст.335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.
Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 09.11.2017 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Згідно умов даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.335 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , а саме: за ст.335 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .
Суд, розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих не має; особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на наведене та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме: ухилення від призову на строкову військову службу, а отже його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст.335 КК України.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, ст.12, 65-67 КК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.11.2017 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000077 від 29.05.2017.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09.11.2017 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1,2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Після проголошення вироку його копію негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1