Справа №345/1259/17
Провадження № 1-кп/345/31/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2018 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 календарних днів, так як обвинувачений на судові виклики не зяввлявся. Також прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше він вже притягувалися до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення заявленого прокурором клопотання та пояснили,що жодних судових повісток обвинувачений не отримував та належним чином про судові засідання не повідомлявся.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При обранні запобіжного заходу обвинуваченим судом враховано зокрема те, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься злочинів середньої тяжкості, а також ризики що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що обвинувачений є раніше судимою особою.
Оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі доведення його вини за ч. 2 ст. 185 КК України, зокрема передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до пяти років; наявність в обвинуваченого не погашеної та не знятої судимості.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
У відповідності до п.«с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що клопотання слід задоволити і обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Заставу слід визначити відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків.
У разі внесення застави, слід зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198, КПК України, суд -
Клопотання прокурора задоволити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів, починаючи з 16 год. 00 хв. 21.03.2018 року по 16 год. 00хв. 19.05.2018 року.
Заставу ОСОБА_4 визначити у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 000,00 гривень, яку може бути внесено у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвалу допустити до виконання з 16 .00 год. 21.03.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя