Справа № 640/1673/14-к
н/п 1-кс/640/9733/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив наступне.
15 травня 2006 року між ВАТ «Мегабанк» (правонаступником, якого є ПАТ «Мегабанк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №136ПВ/2006, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав кредит на строк до 20 вересня 2013 року.
На забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Мегабанк» та ТОВ «Цай», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки, відповідно до яких останні поручилися за виконання ОСОБА_5 в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли з кредитного договору та за будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому.
Згідно з укладеними договорами поруки ТОВ «Цай», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 відповідають перед ПАТ «Мегабанк» за порушення зобов`язання ОСОБА_5 , як солідарні боржники, у тому ж обсязі, що і ОСОБА_5 , включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків, в тому числі, у разі будь-якого їх збільшення згідно з умовами кредитного договору.
ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав та не сплатив проценти за користування кредитними коштами.
З метою стягнення заборгованості за кредитним договором, у 2013 році Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося з позовом до ТОВ «Цай», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 до Київського районного суду міста Харкова. Виявилося, що ОСОБА_3 - один із відповідачів у справі за вказаним позовом та солідарний боржник за договором поруки, укладеним на забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 вказав, що вищевказаного договору поруки та додаткової угоди до нього ніколи не укладав та підписи під ними не вчиняв. Оригіналу договору у нього не має, хоча згідно з чинним законодавством мав би бути, за умови, якби він дійсно його укладав. Даний договір використано як основний доказ у судовому засіданні. Такими неправомірними діями суд введено в оману, що завадило ухваленню законного, справедливого та обґрунтованого рішення у справі про стягнення заборгованості за вищенаведеним кредитним договором.
При спробі встановити істину, шляхом проведення почеркознавчої та технічної експертиз, ПАТ «Мегабанк» унеможливив їх проведення, не надавши експертам необхідних матеріалів.
Ухвалою суду від 20.03.2013 року було призначено почеркознавчу та технічну експертизи. Повідомленнями від 13.03.2015р. та 19.03.2015р. судові експерти сповістили суд про неможливість надання експертного висновку, оскільки банком не надані необхідні матеріали для її проведення.
На його думку, в діях осіб, уповноважених діяти від імені ПАТ «Мегабанк», вбачаються ознаки кримінального правопорушення, які підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції КК станом на момент «укладення» договору поруки), тобто, підроблення документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, та використання підроблених документів, з огляду на наступне.
У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення вищевказаного злочину до Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Постановою слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 від 26 грудня 2014 року, кримінальне провадження за даним фактом було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з виконанням усіх можливих слідчих дій, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.
ОСОБА_3 звернувся до керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11 , із запитом щодо отримання інформації про виконання вимог ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 у справі № 640/1673/14-к.
З вищевказаною постановою він не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки, на його погляд, у кримінальному провадженні не були проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивних обставин справи, а саме: не було належним чином виконано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 у справі № 640/1673/14-к про доступ до документів оригіналів ПАТ «Мегабанк» з можливістю їх вилучення.
Зазначив, що факт підроблення договору поруки №67-526-П-1 від 13.05.2009 та оригіналу додаткової угоди до договору поруки №67-526-П-1 від 13.05.2009 від 13.04.2011 не можливо встановити іншим шляхом, окрім як проведенням технічної та почеркознавчої експертиз вищезазначених документів, проте, їх проведення за копіями документів є неможливим.
Про дату, час та місце розгляду скарги скаржник повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився. 07.12.2017 подав до суду заяву, у якій просив розглядати скаргу без його участі, викладені в скарзі вимоги повністю підтримує та просив їх задовольнити (а.с.17-18).
Так, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги.
В свою чергу, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те, що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності скаржника, слідчого та прокурора.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Закриваючи кримінальне провадження, в мотивувальній частині вказаної постанови слідчий зазначив, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні виконані всі можливі слідчі дії, направлені на встановлення істини у кримінальному провадженні, однак судом не була надана можливість вилучення у ПАТ «Мегабанк» оригіналів документів, які згідно показань заявника є підробленими, що унеможливило проведення експертного дослідження даних документів та підтвердження факту підробки.
Закриваючи кримінальне провадження, в мотивувальній частині вказаної постанови слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування був здійснений тимчасовий доступ до речей та документів ПАТ «МЕГАБАНК», однак проведення експертизи не виявляється можливим, в зв`язку з неможливістю отримання вільних зразків підписів у необхідній кількості для проведення експертизи, які виконані ОСОБА_3 , з причин фактичної відсутності таких зразків за давністю часу.
Згідно з довідкою НДЕКЦ від №57/10-126 від 19.03.2014 року, відповідно до науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом № 53/5 від 08.10.1998 Міністерства юстиції України (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Проведення почеркознавчих досліджень за копіями не передбачено.
Слідчий вказав, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні виконані всі можливі слідчі дії, направлені на встановлення істини у кримінальному провадженні, встановлено неможливість проведення експертного дослідження документів. Згідно до судових рішень, що набули законної сили встановлено, що укладені кредитний договір та договори поруки є дійсними, що спростовує факт підробки договору поруки та додаткової угоди до нього.
Слідчий суддя не погоджується з вказаною постановою слідчого від 20.11.2017 про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною.
Так, 27.09.2017 слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 було призначено судово-технічну експертизу (а.с.49).
04.10.2017 до Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшло клопотання старшого судового експерта Харківського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_14 , яким експерт просив надати: оригінал договору поруки від 13.05.2009 № 67-526-П-1, укладеного між ВАТ «Мегабанк» і ОСОБА_3 ; оригінал додаткової угоди від 13.04.2011 до договору поруки від 13.05.2009 № 67-526-П-1, укладений між ВАТ «Мегабанк» і ОСОБА_3 (а.с.112).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 слідчому СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_10 надано тимчасовий доступ до документів Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», а саме: до оригіналу договору поруки №67-526-П-1 від 13.05.2009, оригіналу додаткової угоди до договору поруки №67-526-П-1 від 13.05.2009 від 13.04.2011, з можливістю їх вилучення в оригіналах (а.с. 72).
На виконання вищевказаної ухвали слідчим було вилучено копію договору поруки 67-526-П-1, копію додаткової угоди 67-526-П-1 та інші документи, що підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.11.2017 (а.с. 61-64).
Отже, слідчим всупереч ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 було вилучено копію договору поруки №67-526-П-1 від 13.05.2009 та копію додаткової угоди до договору поруки №67-526-П-1 від 13.05.2009 від 13.04.2011, проте відповідно до клопотання експерта від 04.10.2017 за № 393 вказані документи були необхідні для проведення експертизи саме в оригіналах. Причини неможливості отримати оригінали документів вказаних в ухвалі суду, протокол тимчасового доступу до речей і документів не містить.
Відповідно до повідомлення старшого судового експерта Харківського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_14 про неможливість проведення експертизи від 20.11.2017 року, відповіді на заявлене клопотання від 04.10.2017 року про надання оригіналу договору поруки від 13.05.2009 № 67-526-П-1, укладеного між ВАТ «Мегабанк» і ОСОБА_3 та оригіналу додаткової угоди від 13.04.2011 до договору поруки від 13.05.2009 № 67-526-П-1, укладений між ВАТ «Мегабанк» і ОСОБА_3 , не надходило, що унеможливлює проведення судової технічної експертизи документів (а.с.114)
В цей же день 20.11.2017 слідчим ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, тобто без отримання висновку експертизи.
Однак, в мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження слідчий зазначає, що проведення експертизи не виявляється можливим, у зв`язку з неможливістю отримання вільних зразків підписів ОСОБА_3 у необхідній кількості для проведення експертизи. Проте експерт в повідомленні від 20.11.2017 мотивував неможливість проведення експертизи відсутністю оригіналу договору поруки від 13.05.2009 № 67-526-П-1, укладеного між ВАТ «Мегабанк» і ОСОБА_3 та оригіналу додаткової угоди від 13.04.2011 до договору поруки від 13.05.2009 № 67-526-П-1, укладений між ВАТ «Мегабанк» і ОСОБА_3 , які просив надати слідчим у клопотанні від 04.10.2017 року.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1