Провадження № 1кп/201/187/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002613 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, раніше судимого:

- 14.06.2001 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч.2, ст. 215-3 ч.2, ст. 145 ч.1, 2, ст. 17 ч.2, ст. 215-3 ч.2, ст. 44,42 УК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; постановою від 18.01.2001 Дергачівським районним судом Харківської області вирок змінено, виключено ч.1 ст. 145 та конфіскації майна; звільнений 17.07.2003 року постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.07.2003 року умовно достроково, невідбутий строк- 2 роки 4 місяці 28 днів;

- 08.10.2004 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі за ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі невідбутого за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2001 року, разом до відбуття рахувати 6 років позбавлення волі; звільнений 15.07.2008 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.07.2008 року, умовно достроково, невідбутий строк 3 роки 10 місяців 17 днів;

- 10.04.2009 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 1 місяця за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2004 року, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 23.01.2013 року постановою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2013 року умовно достроково, не відбутий строк 1 рік 29 днів;

- 17.09.2014 року Красногвадрійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі за ст. 75,76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 29.01.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі за ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 1 місяця за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2014 року, до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнений 23.03.2017 року постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2017 року, умовно достроково, невідбутий строк 7 місяців 2 дні.

- 18.12.2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі за ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 90.01.2016 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

В відкритому судовому засіданні приймали участь:
Прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
02 серпня 2017 року, приблизно о 04 годні 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, побачив автомобіль «Mazda» сірого кольору та визначив майно, що знаходилось в автомобілі об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у зазначеному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, розбив заднє ліве вікно автомобілю «Mazda» сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 та викрав із вказаного автомобіля шуруповерт фірми «Bosch», вартістю 1 676 гривень 00 копійок, валізу з набором механічних ключів, що матеріальної цінності не представляють, технічний паспорт на автомобіль на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , що матеріальної цінності не представляють.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 1 676 гривень 00 копійок.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальних акті обставин, у скоєному розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середнього ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вчинив злочин під час строку умовно-дострокового звільнення після вчинення злочину та викриття у злочинній діяльності продовжив вчинення злочинів наслідок чого стало його засудження Красногвардійським районним судом.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Його каяття в судовому засіданні не може бути визнано щирим, оскільки після вчинення злочину який є предметом цього судового розгляду останній вчинив злочин у вересні 2017 року, що свідчить про відсутність будь-якого каяття з його боку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання за злочин у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних його обставин, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, та крім вчинення злочину в період судимості за попередній злочин вчинив ще один злочини, один з яких під час умовно-достроково звільнення. Крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи що ОСОБА_3 засуджено 18.12.2017 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська до одного року шести місяців позбавлення волі, суд вважає за необхідне після призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська більш суворим призначеним цим вироком.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки .

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим призначеним вироком Красногвардійського суду від 18.12.2017 визначивши до відбуття два роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 11.09.2017 року.

Залишити ОСОБА_3 в умовах СІЗО до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 1 063 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1