Справа № 760/5323/18
Провадження № 1-кс/760/3467/18
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе, Бориспільского району, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в кримінальному провадженні № 0002096 від 25.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
26.02.2018 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 24.02.2018 приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні Центрального залізничного вокзалу за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, підійшов до наглядно знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, реалізуючи його, ОСОБА_4 утримуючи в правій руці ніж наніс один удар в область черевної порожнини ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно довідки виданої КМКЛ №4 внаслідок дій ОСОБА_4 . ОСОБА_8 було спричинене проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини із пошкодженням тонкої кишки. Внутрішньо черевна кровотеча.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Рапортом про виявлення кримінального правопорушення;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

-Протоколом огляду місця події від 25.02.2018;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.02.2018;

-Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 ;

-Довідкою виданої КМКЛ №4 на ім.я ОСОБА_8 ;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

-Речовими доказами.

25.02.2018 о 23 годині 53 хвилини ОСОБА_4 було затримано в порядку передбаченому ст..208 КПК України.

25.02.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній не має постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного висновку

У відповідності до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, з метою запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування, оскільки він не має постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості ризиків, то вони мають бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема слідчий суддя встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Матеріали клопотання підтверджують існування на час розгляду клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу, обставини кримінального правопорушення, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

У п.4 ч.2 ст.183 КПК України вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, майновий стан, дані, що характеризують його особу, обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За таких обставин, застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначені випадки в який слідчий суддя має право не визначати особі щодо якої постановляється ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір застави.

Проаналізувавши наявні в матеріалах клопотання документи, враховуючи характер кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 та обставини самого кримінального правопорушення, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення в даному випадку розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 193, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе, Бориспільского району, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 23 години 53 хвилин 25 лютого 2018 року - з моменту затримання.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 закінчується о 23 годині 53 хвилини 25 квітня 2018 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Київської місцевої прокуратури №9.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1