11-кп/775/499/2017(м)
265/7337/16-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 18 червня 2004 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя за ст. 187 ч.3, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 13 листопада 2009 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст. 186 КК України в вигляді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 190 КК України в вигляді 1 року позбавлення волі. Згідно із ч.1 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з відбуттям в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 19 листопада 2016 року до 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 року до дня набрання вироку законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1200 гривень. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1900 гривень. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 900 гривень. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2650 гривень., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а усього 3650 гривень. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 351,84 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, 17 вересня 2016 року приблизно о 14-30 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля банкомату відділення ПАТ «ПУМБ», що розташований по пр. Перемоги 98 в Лівобережному районі міста Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, вихватив грошові кошти в сумі 1200 гривень з лотка банкомату у присутності ОСОБА_7 , внаслідок чого відкрито заволодів майном, яке належало потерпілій, після чого з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1200 гривень.

03 листопада 2016 року о 20-00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні бару «СРСР», розташованому по вул. Київській в Лівобережному районі міста Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману та зловживання довірою під приводом здійснення дзвінка заволодів мобільним телефоном «Samsung GT-S 5260» потерпілої ОСОБА_11 , вартість якого 411,25 гривень, після чого з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 411,25 гривень.

03 листопада 2016 року приблизно о 23-40 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля 4-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, застосував відповідне насилля, штовхнувши потерпілу ОСОБА_10 на землю, після чого шляхом ривка відкрито заволодів майном останньої, а саме: жіночою сумкою «Коко Шанель» вартістю 300 гривень, мобільним телефоном «Леново А1000» вартістю 1800 гривень з сім-картою оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, гаманцем вартістю 500 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 30 гривень, а всього на суму 2650 гривень, після чого з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_10 на суму 2650 гривень.

11 листопада 2016 року приблизно о 02-30 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля банкомату відділення ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого по пр. Перемоги 84 в Лівобережному районі міста Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, застосував відповідне насилля, нанісши один удар в область щелепи потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому фізичного болю, після чого шляхом ривка відкрито заволодів майном, яке належало ОСОБА_8 , тобто грошовими коштами в сумі 1900 гривень, після чого з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_8 на суму 1900 гривень.

17 листопада 2016 року приблизно о 18-00 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля банкомату відділення ПАТ «ПУМБ», розташованого по пр. Перемоги 98 в Лівобережному районі міста Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, вихватив грошові кошти з лотка банкомату у присутності ОСОБА_9 , чим відкрито заволодів майном, яке належало потерпілому, тобто грошовими коштами в сумі 900 гривень, після чого з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 900 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно; ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, а мотивувальна частина, яка викладена у вироку, являється односторонньою та невідповідність висновків суду викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того вказує, що технічний запис судового процесу частково пошкоджений.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції по винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України та відповідно кваліфікував його дії.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про невідповідність пояснень потерпілих викладених у вироку фактичним обставинам справи колегія суддів вважає безпідставними та надуманими, і такими на підставі яких обвинувачений ОСОБА_6 хоче уникнути кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції суду першої інстанції визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах в повному обсязі та детально пояснив обставини скоєння ним злочинів. Колегія суддів вважає, дані пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 достовірними та такими, що підтверджуються матеріалами провадження.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що коли вона хотіла забрати свої гроші з банкомату в сумі 1200 гривень, то обвинувачений несподівано її гроші забрав з її рук першим, а вона не змогла нічого вдіяти і обвинувачений втік.

- поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , з яких вбачається, що після того як він зняв гроші з банкомату, обвинувачений несподівано ударив йому по руці, де він тримав гроші, після чого гроші впали, а ОСОБА_6 забрав їх та почав тікати. Він побіг за обвинуваченим, але наздогнати його не вдалось.

- випискою з карткового рахунку, яка постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та підтверджує зняття грошових коштів потерпілим ОСОБА_8

- поясненнями потерпілої ОСОБА_11 , з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 взяв у неї телефон та відійшов щоб подзвонити, та зник, і більше вона його не бачила, телефон їй повернули у поліції.

- поясненнями потерпілої ОСОБА_10 , з яких вбачається, що вона поверталась додому з роботи, їй на зустріч йшов обвинувачений, який збив її плечем, від чого вона впала на землю у калюжу, після чого ОСОБА_6 став виривати у неї сумку, через деякий час з силою вихватив, після чого побіг геть. Обличчя обвинуваченого запам`ятала добре.

- поясненнями свідка ОСОБА_12 , з яких вбачається, що він придбав мобільний телефон «Самсунг» у ОСОБА_6 , в кінці 2016 року. В подальшому дізнався, що цей телефон являється краденим та працівники поліції його забрали.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2016 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 впізнала обвинуваченого, як особу яка скоїла відносно неї злочин.

- поясненнями свідка ОСОБА_13 , з яких вбачається, що на прохання обвинуваченого заклала в ломбард викрадений у ОСОБА_10 мобільний телефон.

Крім того, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні чітко вказала, що обвинувачений заволодів її майном шляхом обману та зловживання її довірою, а свідок ОСОБА_14 підтвердив в суді, що телефон «Самсунг», що належав ОСОБА_11 він придбав саме в обвинуваченого.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується письмовими доказами зібраними у кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена в судовому засіданні суду першої інстанції за викладених у вироку суду обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, правильно врахував те, що останній раніше судимий, маючи судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, знову скоїв злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, скоїв низку злочинів, один з яких відноситься до злочину середньої тяжкості, а інші до тяжких злочинів, один із яких був вчинений щодо особи похилого віку, враховано обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та призначив необхідне і достатнє покарання передбачене санкціями інкримінованих статей.

Колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання ніж передбачене санкціями інкримінованих статей, а саме на підставі ст. 69 КК України.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до статті 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні».

Водночас пунктом «в» частини 1 ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, та у зв`язку з наведеним клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, так як він являється справедливим, законним та обґрунтованим, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: