Справа № 480/1546/16
Провадження №: 1-кп/480/56/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В ході судового слідства встановлено, що в середині грудня 2015 року, ОСОБА_5 , перебував на території домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої. Після чого, виходячи з будинку, ОСОБА_5 , через відчинені вхідні металеві ворота, проник до приміщення гаражу, який розташований на території вказаного домоволодіння, звідки діючи з корисливих мотивів, маючи намір направлений на таємне викрадення чужого майна, викрав мідний двожильний кабель діаметром 4 мм. кв. довжиною 20 метрів, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 600 грн.
Після чого, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднана з проникненням в інше приміщення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.
Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, якій є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який засуджений 20.04.2016 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів..
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року шляхом поглинання менш суворого більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 22.03.2016 року на підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк відбуття покарання повністю відбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року з 22.03.2016 року по 21.05.2016 року (включно) з розрахунку один день за два дня позбавлення волі, з 22.05.2016 року по 16.02.2017 року (включно) з розрахунку день за день позбавлення волі, з 17.02.2017 року по 20.06.2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року по 15.01.2018 року день за день позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1