н/п 1-кп/766/3114/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченої: ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню за №0003447 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2016 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов даний обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .

До обвинуваченої ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю злочину, який їй інкримінується.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вказавши на те, що прокурор не довів наявність обставин, які виправдовують подальше тримання його під вартою, та в свою чергу заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на менш суворий, зокрема на домашній арешт, посилаючись на дані про її особу, наявність міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з наступного.

За змістом ч. 3 ст.199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не зменшилась. Зокрема, вона обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років. Даних на підтвердження неможливості утримання її під вартою до суду не надійшло. Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на менш суворий, та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, вважає доцільним, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його дію в межах строку, визначеного законом, тобто до 18 березня 2017 року.

З цих підстав, враховуючи, що соціальні зв`язки за місцем проживання обвинуваченої не на стільки міцні щоби бути впевненими що обвинувачена не переховається від суду, підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314 316, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 18 березня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1