№707/2356/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 рокум. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Черкаського районного суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хрещатик, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14.10.2016 року близько 20 години 30 хвилин, знаходячись на межі територій свого домоволодіння по АДРЕСА_1 та домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті триваючих особистих неприязних відносин, маючи раптово виниклий умисел на завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 , удар кулаком в область обличчя потерпілої, чим завдав останній тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, перелому кісток спинки носу зі зміщенням відламків, крововиливу нижньої повіки правого ока, травми правого ока з забоєм очного яблука, наслідком якої стало виникнення хоріретинальоного рубця, які згідно висновку експерта №02-01/173 від 26.01.2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та у вигляді перелому зовнішньої стінки лівої гайморової пазухи без зміщення, які згідно висновку експерта №02-01/173 від 26.01.2016 року, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 14.10.2016 року близько 20 години 30 хвилин в с.Хрещатик, Черкаського району, Черкаської області, в ході конфлікту наніс один удар в обличчя ОСОБА_6 . Крім того просив застосувати до нього п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" .Цивільний позов прокурора визнав повністю, цивільний позов потерпілої лише в частині матеріальних витрат.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що у неї наявний триваючий конфлікт з обвинуваченим, в ході якого 14.10.2016 року ОСОБА_4 наніс їй удар в обличчя. Заперечила проти застосування амністії до обвинуваченого.
З`ясувавши думку обвинуваченого, потерпілої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими вони погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 винен у вчиненні зазначених вище дій.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин, що характеризують вчинене кримінальне правопорушення, особу винного який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, являється інвалідом ІІІ групи. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено і вважає призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 127-129 КПК України, під час вирішення цивільних позовів прокурора та потерпілої суд виходив з наступного.
Позов прокурора у повному обсязі визнав обвинувачений. За таких обставин, він підлягає задоволенню у повному обсязі.
Що стосується позову потерпілої ОСОБА_6 то суд вважає, що позовні вимоги в частині матеріальних витрат на суму 2331 грн. 50 коп. підлягають повному задоволенню, оскільки документально підтверджені і визнані обвинуваченим, а в частині моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, доказів, які підтверджують розмір моральної шкоди на суму 50000,00 грн. потерпіла не надала, а за відсутності доказів суд встановлює суму морального відшкодування самостійно, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вбачає, що потерпіла безумовно зазнала певної моральної шкоди, пов`язаної з переломом носа і потребою у лікуванні. Однак, суд вбачає, що характер вчиненого діяння, а також те, що травми потерпілій були завдані в ході взаємного конфлікту, вказують на те, що вказана сума відшкодування є надто значною. За наявних обставин, суд вбачає, що обґрунтованим, розумним і справедливим буде розмір морального відшкодування в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. крім того, суд бере до уваги, пояснення потерпілої, яка обгрунтовуючи розмір матеріальної шкоди зазначила, що 41000,00 грн., вона витратила на паркан між домоволодіннями з обвинуваченим.
Під час вирішення заяви обвинуваченого ОСОБА_4 щодо застосування до нього п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" суд виходив з наступного:
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Згідно з пунктом "г" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" (який чинний з 07.09.2017 року), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Обвинувачений ОСОБА_4 є винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, заявив клопотання про застосування у відношенні нього п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
На день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", ОСОБА_4 визнаний інвалідом ІІІ групи у законному порядку.
Не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується, відповідно ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".
За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_4 належить звільнити від покарання на підставі п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеженням волі на строк 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Цивільний позов Черкаської місцевої прокуратури в інтересах Черкаської міської ради, яка є розпорядником коштів КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської МР - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Черкаської міської ради, яка є розпорядником коштів КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської МР 1002 (одну тисячу дві) грн. 40 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди - 2331 (дві тисячі триста тридцять одну) грн. 50 коп. та 7000 (сім тисяч) 00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити повністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, а учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні надсилається не пізніше наступного дня.
Суддя: ОСОБА_1