Справа № 492/1091/17
ВИРОК

Іменем України
05 жовтня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимостей не має,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
18 червня 2017 року, приблизно в денний час доби, більш точний час встановити не представилося можливим, ОСОБА_8 , який є сусідом ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_7 перебуває у фактичних шлюбних відносинах, за місцем мешкання останніх за адресою: АДРЕСА_1 , розпивали спиртні напої. Після цього, приблизно о 23 годині, ОСОБА_8 вживши з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 близько чотирьох літрів вина, направився до свого місця мешкання. Далі, ОСОБА_8 , приблизно о 23 годині 45 хвилин, більш точний час встановити не представилося можливим, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи раптовий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , взяв зі свого будинку кухонний ніж, з яким направився до місця мешкання ОСОБА_7 . Знаходячись біля будинку потерпілого ОСОБА_8 покликав на вулицю ОСОБА_7 та дочекавшись коли потерпілий вийде з двору, переслідуючи прямий умисел та усвідомлюючи і бажаючи заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, тримаючи у правій руці вищевказаний кухонний ніж за ручку лезом вперед, наніс один удар вказаним ножем у бокову область черевної порожнини ОСОБА_7 , завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення черевної порожнини з множинними пошкодженнями тонкого кишечнику, які згідно висновку судово-медичного експерта № 115 від 09.08.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 з метою самозахисту почав відходити до двору свого домоволодіння, а ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії намагався нанести ще один удар по тулубу потерпілого, про те ОСОБА_7 схопився обома руками за праву руку ОСОБА_8 , в якій знаходився ніж, після чого останній звільнивши свою праву руку наніс вказаним ножем потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран лівого плеча, лівого передпліччя та грудної стінки зліва. Після цього ОСОБА_7 , скориставшись можливістю, зайшов до двору свого будинку, а ОСОБА_8 направився до сусіднього будинку, в якому проживає.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 дав суду показання про те, що 18 червня 2017 року, в денний час доби він прийшов у гості до сусіда ОСОБА_7 , з яким та його співмешканкою стали розпивати спиртні напої. Під час розпивання алкоголю співмешканка ОСОБА_7 ОСОБА_9 стала звинувачувати його, що він вкрав телефон ОСОБА_7 та відібрала в нього телефон. Після цього ОСОБА_8 направився до свого місця мешкання де став переживати, що в нього відібрали його телефон. Далі він вирішив піти до ОСОБА_7 та з`ясувати стосунки. Він взяв зі свого будинку кухонний ніж, з яким направився до місця мешкання ОСОБА_7 . Знаходячись біля будинку потерпілого ОСОБА_8 покликав на вулицю ОСОБА_7 та дочекавшись коли він вийде став з`ясовувати стосунки. Як наніс він удар ножем потерпілому він не пам`ятає, але побачивши свої руки в крові, зрозумів, що вдарив потерпілого ножем. Після цього потерпілий пішов у будинок, а він повернувся до себе до дому. Потім він сидів дома та чекав приїзду працівників поліції.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням висновків проведених у справі експертиз та доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення обвинувачуваним, його вина підтверджується дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 дав суду показання аналогічні показанням, даним суду обвинувачуваним ОСОБА_8 про те, що 18 червня 2017 року, в денний час доби до нього прийшов у гості ОСОБА_8 , з яким та співмешканкою ОСОБА_9 стали розпивати спиртні напої. Він не пам`ятає як його співмешканка ОСОБА_9 звинувачувала ОСОБА_8 у крадіжці телефону, але він пам`ятає, що після розпивання спиртного ОСОБА_8 направився до себе до дому. Трохи пізніше він почув, як його кличе на вулицю ОСОБА_8 . Коли він вийшов на вулицю, за межі двору будинку, ОСОБА_8 наніс йому один удар ножем у черевну порожнину, після чого ОСОБА_7 став кричати ОСОБА_8 що він робить. Далі, він з метою самозахисту почав відходити до двору свого домоволодіння, а ОСОБА_8 намагався нанести ще один удар ножем, але ОСОБА_7 схопився обома руками за праву руку ОСОБА_8 , в якій знаходився ніж, після чого останній звільнивши свою праву руку наніс ножем ще декілька різаних ран. Після цього ОСОБА_7 , скориставшись можливістю, зайшов до двору свого будинку, а ОСОБА_8 пішов в сторону свого будинку. Побачивши ОСОБА_7 його співмешканка ОСОБА_9 викликала «швидку допомогу».

Також потерпілий заявив, що він не має до ОСОБА_8 претензій матеріального і морального характеру, але він наполягає на покаранні, пов`язаному з позбавленням волі винного.

Згідно висновку експерта № 115 від 09.08.2017 р. на підставі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 по медичним документам і матеріалам кримінального провадження та відповідно до поставлених питань у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням стінки тонкої кишки, очеревини та сальника: різані рани грудної клітки зліва, лівого плеча, лівого передпліччя.

Ушкодження у вигляді колото-різаної рани черевної порожнини заподіяне дією гострого колюче-ріжучого предмету з шириною клинка на рівні заглиблення біля 2,7см довжиною клинка не менше 7см. Ушкодження у вигляді різаних ран заподіяні дії гострого ріжучого предмету, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що всі ушкодження нанесені одним предметом, яким міг бути ніж. Ушкодження у вигляді різаних ран не були небезпечними для життя, спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини по критерію небезпеки для життя, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Враховуючи локалізацію та взаєморозміщення тілесних ушкоджень, можна припусти що ОСОБА_7 був обернутий обличчям до травмуючого предмету.

Кількість тілесних ушкоджень вказує на 4 точки прикладення травмуючої сили.

Колото-різаний та різаний характер тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_7 вказує на можливість їх спричинення в результаті нанесення ударів гострим предметом яким міг бути ніж; але малоймовірно їх утворення при падінні з висоти власного зросту.

Виказані скарги та об`єктивний статус потерпілого, вказаний в медичній документації вказує, що ОСОБА_7 міг пересуватись з сукупністю отриманих ним тілесних ушкоджень і вчиняти при цьому інші цілеспрямовані дії упродовж 1 години після нанесення.

Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження заподіяні незадовго до звернення потерпілого по медичну допомогу, тому не виключено їх утворення 18.06.2017 року.

Не виключена можливість заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 при механізмі, зазначеному підозрюваним ОСОБА_8 при проведенні з останнім слідчого експерименту 20.06.2017р.

ОСОБА_10 .

Не виключена можливість заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 при механізмі, зазначеному потерпілим ОСОБА_7 при проведенні з останнім слідчого експерименту 21.07.2017р.

Згідно висновку експерта № 575 від 14.07.2017 р. кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою ABO.

Кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На 2-х ватних тампонах зі змивами з обох рук (об`єкти №1, 2 маркування відділення) підозрюваного ОСОБА_8 , ватному тампоні зі змивом (об`єкт №3) з домоволодіння АДРЕСА_1 , виявлена кров людини, при встановленні групової властивості якої виявлені антигени А, В та Н, властиві групі крові з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, що не виключає походження від особи-носія даної групової приналежності, у тому числі, від потерпілого ОСОБА_7 (у разі походження від однієї людини). У разі походження крові від декількох осіб, не можна виключити домішку крові підозрюваного ОСОБА_8 у разі наявності зовнішньої кровотечі на моменті події.

Як видно з висновку судово-психіатричних експертів № 88 від 10.08.2010 р. за результатами проведеного комплексного судового психолого-психіатричного дослідження експертна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_8 , на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на хронічний психічний розлад, недоумство не страждав, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився. Виявляв психічні порушення непсихотичного рівня у вигляді «Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F10.2» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). Однак вказані у ОСОБА_8 психічні порушення алкогольного генезу не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Як слід з матеріалів кримінального провадження, а також пояснень самого ОСОБА_8 , у період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, вій перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, в структурі якого не відмічалось якісно та кількісно порушеної свідомості, будь-яких хвилювань психотичного рівня (марення, галюцинацій), та будь-яких значущих для справи афективних порушень, в зв`язку з чим він був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В даний час ОСОБА_8 , також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство. Виявляє психічні порушення у вигляді «Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. На даний час утримання, але в умовах, що виключають вживання» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F10.21» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Рекомендовано динамічний нагляд нарколога за місцем перебування та проведення профілактичних соціально-психологічних заходів, направлених на формування у ОСОБА_8 установ на тверезий спосіб життя.

Відповідно до висновку експерта № 355 від 23.08.2017 р. в результаті проведеного дослідження встановлено генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додатку 1).

Встановлено генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт № 2), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додатку 1).

У змивах з лівої (об`єкт № 3) та правої руки (об`єкт № 4) підозрюваного ОСОБА_8 виявлено кров людини та клітини з ядрами.

Встановлено генетичні ознаки крові та клітин з ядрами виявлених у змивах з лівої (об`єкт № 3) та правої руки (об`єкт № 4) підозрюваного ОСОБА_8 , які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додатку 1).

Генетичні ознаки крові та клітин з ядрами виявлених у змивах з лівої (об`єкт № 3) та правої руки (об`єкт № 4) підозрюваного ОСОБА_8 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкти №№ 3,4).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1) та в об`єктах №№ 3,4 складає 4,5 х 10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,23 х 1021 осіб.

Таким чином, крові та клітин з ядрами виявлені у змивах з лівої та правої руки підозрюваного ОСОБА_8 походять від потерпілого ОСОБА_7 .

Отже, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_8 проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем проживання характеризується посередньо. Раніш притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимостей не має. ОСОБА_8 не перебуває на обліку у лікаря психіатра, але перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога Арцизької районної поліклініки з 03.04.2017 року з діагнозом F 10.2 «Психічні та поведінкові розлади, викликані вживання алкоголю». Відповідно до висновку органу пробації, наданого суду, з урахуванням інформації, яка характеризує ОСОБА_8 його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того судом враховується, що потерпілий до обвинуваченого ОСОБА_8 не заявляв претензій матеріального та морального характеру, але наполягав на призначенні покарання винному ОСОБА_8 , пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК може мати місце лише за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_8 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі і не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 дії ст. 69 КК України.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю.

Відповідно роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» необхідно враховувати спрямованість умислу винного. Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілою особою, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Однією із важливих гарантій здійснення права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог закону щодо забезпечення покарань від зазначених злочинів.

Суд враховує , що обвинувачений наніс потерпілому удар предметом, який визначально здатний завдати смерть потерпілому ножем. Нанесення удару ножем завдало тяжкі тілесні ушкодження потерпілому. ОСОБА_8 вчинив тяжкий умисний злочин, який становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки посягає на життя та здоров`я людини. Суд також враховує, поведінку винного до, під час і після злочину. Причиною злочинної поведінки ОСОБА_8 стали його особисті міркування щодо протиправності дій потерпілого з відібрання у нього мобільного телефону, а причинами припинення злочинних дій ОСОБА_8 стало те, що потерпілий сховався від нападаючого, який не мав наміру припиняти свої протиправні дії і, після припинення протиправних дій, зрозумівши, що завдав ушкоджень потерпілому, не надав та не викликав будь якої допомоги потерпілому.

За наведених обставин, суд вважає неможливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України.

За встановлених судом обставин та характеристик особи обвинуваченого судом не враховується висновок органу пробації щодо можливості перевиховання та виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, оскільки сам висновок на думку суду є суперечним, так як при зазначенні високої оцінки ризику вчинення ОСОБА_8 нових правопорушень та середнього ризику його небезпеки для суспільства, а також при наявності у ОСОБА_8 синдрому залежності від алкоголю, під час вживання якого, як пояснила мати обвинуваченого (згідно висновку), він втрачає розум, орган пробації робить висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання та посередню характеристику, не працює, не одружений, проживає з матір`ю, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимостей не має, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога Арцизької районної поліклініки з 03.04.2017 року з діагнозом F 10.2 «Психічні та поведінкові розлади, викликані вживання алкоголю», позицію потерпілого, який не має моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого, але наполягав на реальному позбавленні волі ОСОБА_8 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити винному ОСОБА_8 покарання, пов`язане з позбавленням волі, але в межах мінімального його розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_8 саме таких міри та виду покарання. За переконанням суду таке покарання відповідає тяжкості правопорушення і не буде становити особистий надмірний тягар для винного, а також забезпечить захист важливих гарантій здійснення права людини на життя і здоров`я.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для зміни або скасування обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 8 923 гривень 20 копійок.
Вирішуючи питання про цивільний позов прокурора, заявлений в інтересах держави в особі КУ «Арцизька центральна районна лікарня» Арцизької районної ради Одеської області, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

За встановлених судом обставин у судовому засіданні знайшов свого підтвердження той факт, що шкода, яка завдана здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 , на лікування якого витрачено бюджетні кошти, завдана саме з вини відповідача обвинуваченого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , а тому цивільний позов прокурора, заявлений в рамках даного кримінального провадження в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_8 4 438,09 грн. (1 445,39 грн. (вартість медикаментів, витрачених на лікування ОСОБА_7 ) + 2 992,70 грн. (вартість десяти ліжко днів)) матеріальних збитків, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, так як повністю доведений матеріалами кримінального провадження і заснований на законі.

Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до ч. 5, п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України, а саме: експертний пакет 1 штука, паперовий пакет 4 штуки, що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, слід знищити.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 19 червня 2017 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 8 923 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять три) гривні 20 копійок.
Цивільний позов прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Комунальної установи «Арцизька центральна районна лікарня» Арцизької районної ради Одеської області 4 438,09 грн. (чотири тисячі тридцять вісім гривень 09 копійок) матеріальних збитків, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Речові докази у кримінальному провадженні: експертний пакет 1 штука, паперовий пакет 4 штуки, що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Арцизького ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ ОСОБА_1