У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглянувши заяву прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

28.02.2018 р. прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 подав усну заяву, занесену до протоколу судового засідання, про відвід судді ОСОБА_6 , на розгляді якої перебуває клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

Слідчий суддя ОСОБА_6 , на думку прокурора ОСОБА_3 , підлягає відводу з тих підстав, що з 26.02.2018 р. змінена територіальна підслідність кримінального провадження, по якому подано клопотання захисника ОСОБА_4 , тому слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 не може розглядати вказане вище клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 відвід судді ОСОБА_6 підтримав з наведених вище підстав та просив його задовольнити, оскільки існують інші підстави для сумніву в неупередженності судді за названих ним обставин.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід з огляду на її безпідставність.

Підозрюваний ОСОБА_5 в режимі відео конференції проти заяви про відвід слідчого судді також заперечив.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження з приводу заявленого відводу, суддя приходить до висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 75 КПК України передбачає,що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

В обґрунтування заявленого відводу прокурор посилався на ст. 75 КПК України та зазначив, що Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі "Білуха проти України" Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; "Ветштайн проти Швейцарії" п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38).

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Мотиви, з яких прокурором заявлено відвід слідчому судді, свого підтвердження з огляду на положення чинного КПК України не знайшли, з огляду на наступне.

21.02.2018 р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

Клопотання подано 21.02.2018 р. в кримінальному провадженні від 17.10.2017 р. за № 0003831 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, яке на час його подання до суду перебувало в провадженні СВ Шевченківського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області, що відповідає вимогам ч. 2 ст.132 КПК України, згідно якої клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З наданої прокурором під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу постанови вбачається, що з 26.02.2018 р. змінена територіальна підслідність даного кримінального провадження, при цьому розгляд клопотання захисника про зміну запобіжного заходу розпочато 23.02.2018 р., рішення по ньому не прийнято, оскільки в призначене судове засідання прокурор, слідчий, отримавши завчасно повідомлення про виклик в судове засіданння, не з`явилися, доставку підозрюваного до суду слідчий не організуав, що перешкоджало закінчити розпочату процесуальну дію - розгляд клопотання слідчим суддею.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

ВССУ у листі від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13 "Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження" в п. 3 викладені роз`яснення про те, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Такі клопотання розглядаються слідчим суддею, який визначається автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК (незалежно від того, який слідчий суддя розглядав інші клопотання у цьому ж кримінальному провадженні раніше). З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом. Зауважимо, що у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Оскільки зміна територіальної підслідності кримінального провадження відбулася після подання до суду клопотання захисту та початку його розгляду, зміна в зв`язку з цим підсудності таких клопотань прямо не визначена процесуальним законом, положення ст. 32 КПК України у даному випадку не застосовуються, суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає розгляду по суті тим слідчим суддею, у провадження якого надійшло це клопотання, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст.132 КПК України.

Така позиція узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про право кожного на справедливий та публічний судовий розгляд справи незалежним безстороннім судом, створеним та підставі закону, право на доступ до правосуддя витікає з принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді та застосовується до кримінальних процесів і забезпечує право на отримання судового рішення (рішення Європейського Суду з прав людини "Девеер проти Бельгії" від 27.02.1979 р., "Ганчі проти Італії").

За таких обставин, підстави для відводу слідчому судді, визначені у заяві прокурора, об`єктивного підтвердження не знайшли, тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст.75,80,309,395 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя-

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 336/271/18 провадження № 1кс/336/237/18 - відмовити.

Ухвала не оскаржується та підлягає негайному виконанню .

Суддя ОСОБА_1