АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/7720/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1976/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК Україїни
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк не більше шести десяти днів, а саме до 26 січня 2018 року.

Як зазначено в ухвалі, вищезазначене клопотання слідчого вмотивоване тим, що ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме: заподіянні потерпілому ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть останнього, офіційно не працевлаштований, не одружений, відтак існують ризики того, що підозрюваний, під впливом суворості покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду чи впливати на свідків, які є його знайомими.

Слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_9 офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітній дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно, так як від сусідїв та батька підозрюваного надходили до дільничного інспектора скарги на неправомірну і конфліктну поведінку ОСОБА_9 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК У країни підозрюваному складено та вручено 29.11.2017 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , наявність ризиків, передбачених п. 1,З, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначаючи, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, уточнюючи, що ОСОБА_9 залишив місце скоєння злочину, не надав першої медичної допомоги потерпілому, можливість призначення реального покарання підозрюваному у вигляді позбавлення волі, може викликати загрозу втечі підозрюваного, крім того незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення (а.с. 1-3).
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України та вважав встановленим існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що при винесенні ухвали слідчий суддя неналежним чином вивчив особу затриманого, не прийняв до уваги визнання вини, щире каяття, наявність реєстрації у м. Харкові, батька інваліда похилого віку, а ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України не були доведені.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника ОСОБА_7 який наполягав на задоволенні апеляції, думку прокурора який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років (а.с. 39)

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.39-40). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Доводи на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Наведене вище, узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, роботи та батька інваліда похилого віку вірність висновків слідчого судді не спростовує.

Судова колегія також враховує негативну репутацію підозрюваного.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: