АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/383/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 187 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скаргиобвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника

ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дарницького районного суду

м. Києва від 14 червня 2016 року у кримінальному провадженні № 0004691 щодо обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю: прокурора ОСОБА_12

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Під час апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло письмове клопотання, в якому він порушив питання про призначення стосовно нього судово-психологічної експертизи щодо достовірності його показань за матеріалами кримінальної справи.

Підтримавши клопотання в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що під час такого дослідження експерт може встановити правдивість його показань щодо непричетності до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.
Вислухавши заперечення прокурора щодо заявленого клопотання, пояснення обвинувачених та захисників, які підтримали клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Статтею 242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо:

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України;

6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

При цьому, необхідно зазначити, що психологічна експертиза, з огляду на її предмет, встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.
Водночас не можна віднести до компетенції судово-психологічної експертизи вирішення питання про вірогідність показань допитуваних осіб, їх правдивість або щирість, оскільки до предметної сфери судово-психологічної експертизи належить не показання свідків, потерпілих, підозрюваних, обвинувачених, а особливості перебігу психічних процесів у осіб, які дають показання, вплив цих особливостей на адекватне сприйняття ними того чи іншого факту. Таким чином, вирішення питання щодо можливості обмови і самообмови, правдивості показань в частині повідомлених особою обставин, є питаннями, які не потребують для їх вирішення спеціальних психологічних знань і повністю охоплюються сферою діяльності слідчого і суду.
Враховуючи наведене, з огляду на те, що питання, пов`язані з оцінкою показань обвинуваченого під час досудового розслідування або в суді стосовно фактичних обставин провадження, не відносяться до компетенції судово-психологічної експертизи і не потребують спеціальних знань, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо проведення в провадженні судово-психологічної експертизи.

Керуючись ст. 405 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення судово-психологічної експертизи щодо достовірності його показань за матеріалами кримінальної справи відмовити.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4