Справа № 522/7137/14-к
Провадження № 1-кс/522/38/17
У Х В А Л А

01 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0009302 від 20.08.2013 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, росіянина, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.12.2005 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 років п/в, звільнений від відбування покарання за ст. 1 п.«А» ЗУ «Про амністію» від 11.07.2003 р.; 13.10.2011 р. Суворівським районним судом м. Одеси за ст.186 ч. 1, 186 ч. 2 до 4 років п/в з випробувальним терміном 2 р.; 13.12.2012 р. Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2 до 6 років п/в, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засідання заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого , посилаючись на наступне.

У ході досудового розслідування встановлено, що 11.08.2005 приблизно о 05.00 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці - в прикасовій зоні нічного клубу «Паго», розташованого на центральній алеї пляжу «Аркадія» у м. Одесі, через халатне відношення охоронця клубу ОСОБА_6 до виконання своїх службових обов`язків вступив з ним у конфлікт, що переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_5 і ОСОБА_7 наносили один одному удари кулаками по голові і тілу. У ході бійки у ОСОБА_5 з`явився умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 взяв з приміщення каси бейсбольну биту і, підбігши до ОСОБА_6 , який знаходився біля клубу «Паго», завдав йому удар битою по голові, після чого ОСОБА_6 упав на землю та через деякий час втратив свідомість. Завдане ОСОБА_5 ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно- мозкової травми, спричинило смерть останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у MKJI-1 м. Одеси.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №368 від 30.11.2005 при дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені наступні пошкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: садна (2) в лобній ділянці справа і зліва, синці (2) в правій і лівій очній області, синець в лівій скроневій області, крововилив в м`які тканини голови в правій лобово-тім`яно-скроневої області, перелом кісток склепіння та основи черепа (розбіжність вінцевого шва з відходженням лінійного перелому через луску лобової кістки на праву половину передньої черепної ямки), крововилив над і під твердою мозковою оболонкою (епідуральний і субдуральна), крововилив під м`яку мозкову оболонку (субарахоїдальний), вогнища забитого правих тім`яної і скроневої часткою, базально-стовбурових відділів мозку, крововилив в шлуночки мозку; б) синці тулуба та кінцівок: правої бічної поверхні грудної клітки у верхній третині (2), правої передньої поверхні грудної клітини в області соска (2), передньозовнішньої поверхні правого плеча у верхній третині (група), передньо- і задньозовнішньої поверхні лівого плеча (1), передньої поверхні лівого плечового суглоба (2), передньої поверхні колінних суглобів (2), передньої поверхні правої гомілки (1), внутрішньої кісточки лівого гомілково-стопного суглобу.

Ушкодження голови у ОСОБА_7 становлять єдиний, нерозривний морфологічний комплекс закритою черепно-мозкової травми, були небезпечними для життя в момент заподіяння, і за цим критерієм, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з заподіяною йому важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів над і під оболонки мозку (епі-субдуральний, субарахноїдальний), в шлуночки мозку, осередків забою головного мозку.

Крім того, 11.02.2007 р. близько 01:30 ОСОБА_5 , перебуваючи в нічному клубі «Ра», розташованому по вул. Героїв Сталінграда, 30, в м. Одесі, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, спільно з ОСОБА_8 і невстановленими слідством особами вступив у конфлікт з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що стало причиною їх виходу із нічного клубу для подальшого з`ясування стосунків.

У ході конфлікту, 11.02.2007 близько 02:00 годин ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці біля приміщення вищевказаного нічного клубу «Ра», діючи спільно з ОСОБА_8 і невстановленими слідством особами, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс численні удари руками і ногами в область голови та тіла ОСОБА_9 . У цей час ОСОБА_8 і невстановлені слідством особи нанесли удари ОСОБА_9 в область голови скляною пляшкою, від чого останній упав на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , чітко усвідомлюючи їх небезпеку для життя в момент заподіяння, став наносити численні удари в область голови і тіла ОСОБА_9 спеціально приготовленим для вчинення злочинних дій наявним у нього металевим предметом, тим самим зламавши його волю до опору.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 і невстановленими слідством особами заподіяли ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1605 від 25.04.2007, тілесні ушкодження у вигляді : відкритої черепно-мозкової травми з численними лінійними переломами кісток склепіння черепу, численними різаними ранами голови, тяжкого забиття головного мозку з крововиливом під його оболонку, крововиливом в область орбіт, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 99 від 28.01.2008 року: «Потерпілий ОСОБА_9 за станом свого психічного здоров`я не здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для справи і давати про них правильні показання».

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого та умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, що спричинило психічну хворобу та інший розлад здоров`я, вчинене групою осіб.

У відповідності до ст. 12 КК України ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжких злочином, за яке Кримінальним законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Так, запобіжні заходи як заходи процесуального примусу, застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості переховуватись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя у полягають у обмеженні свободи пересування.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 неодноразово порушував процесуальні обов`язки, які були покладені на нього судом при обранні запобіжного заходу та був оголошений у розшук, а тому може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачуваний усвідомлює що санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що обвинувачуваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які безпосередньо знаходилась поряд з потерпілим в момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та можуть підтвердити його причетність; передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного (обвинуваченого) у кримінальному провадженні; передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має місця реєстрації та мешкання, роботи та джерела доходу, та був неодноразово засуджений за злочини вчинені на підставі корисного мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, отже може вчинити інший злочин з метою отримання засобів для подальшого існування;

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному - ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи, майновий стан, що спонукає ОСОБА_5 на отримання коштів для існування вчиняючи інший кримінальні правопорушення; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; неодноразово засуджений за вчинення кримінальних правопорушень із застосуванням насильства;

Недотримання обвинуваченим умов запобіжних заходів, які застосовувались до нього раніше, та неодноразове оголошення у розшук ОСОБА_5 .

За таких обставин, у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручі до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, вважаю доцільним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання, вислухавши сторони кримінального провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Прокурор обґрунтовує клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів, знаходився у розшуку, начебто ухиляючись від досудового слідства та суду, може впливати на свідків чи потерпілих, може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом не виконання чи неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного, може вчинити інші кримінальне правопорушення з метою отримання засобів для подальшого існування.

ОСОБА_5 начебто знаходився у розшуку під час досудового розслідування у кримінальному провадженні лише на підставі рапортів слідчих, які вели його справу, без будь-яких підтверджуючих офіційних документів. Поки він у Приморському районі знаходився у розшуку, як пише прокурор, у Суворовському районі він ходив на судові засідання та отримав вирок по ст. 186 КК України та почав його відбувати у ПВК (№51). Тобто ці твердження прокуратури є неправдивими та жодними доказами не підтверджені.

Прокурор стверджує, що ОСОБА_5 може будь-яким чином впливати на свідків у кримінальному провадженні, однак це лише домисли прокурора не підтверджені належними доказами. Більш того, прокурор до судового засідання не надав ще жодного свідка якого по справі можна було б допитати, при тому що справа слухається вже більше 2 років. Потерпіла громадянка ОСОБА_14 вже була допитана у судовому засіданні та вона не вказала, що бачила, як ОСОБА_5 бився із її сином. Більш того, свої покази вона дала зі слів інших осіб, які не були доставлені прокурором для допиту їх у судовому засіданні.

У кінці вересня 2017 року ОСОБА_5 був звільнений із ОСІ, як особа яка відбула покарання за раніше вчинений злочин по ст. 186 КК України. З вересня 2017 року по даний час ОСОБА_5 знаходячись на волі, без будь-якого запобіжного заходу не вчинив жодного злочину, на всі судові засідання приходить добросовісно і готовий давати свої покази, після допиту свідків.

ОСОБА_5 став на шлях виправлення та готовий брати участь у розгляді цієї справи без будь-яких проблем аж до вирішення цієї справи по суті.

Обвинувачений ОСОБА_5 має місце реєстрації та місце постійного проживання; має дружину та малолітню дитину; влаштувався на роботу у службу таксі «Тачка». На сьогоднішній день середній дохід ОСОБА_5 становить близько 12000 грн., чого достатньо для того аби прогодувати свою родину.

З урахуванням вище викладених фактів, а також приймаючи до уваги, вимоги п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, де вказано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, необхідно відмовити прокурору у обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жодних підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватись від слідства та суду, впливати на учасників кримінального провадження або знищувати чи змінювати речові докази на свою користь, не має, дане твердження необґрунтовано та не доведено прокурором.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК. а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обгрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК. з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

01.12.2017