Справа № 372/898/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1087/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 10.10.2017

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 липня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та стягнуто з ОСОБА_7 на користь Обухівської районної лікарні 20 372 грн. 20 коп. витрат за лікування потерпілої, на користь держави у рахунок судових витрат за проведення судових експертиз 4 291 грн. 95 коп. і вирішено долю речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком 28 грудня 2016 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 , в порушення вимог п.2.9 а) ПДР, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Citroen C 25» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , рухався автодорогою Узин-Трипілля, що по вул. Олени Ковальчук, в с. Германівка, Обухівського району, Київської області, в бік вул. Невідомого партизана.
Проїжджаючи відрізок на 31 км.+450 м вказаної автодороги, в порушення вимог п.2.3 б), п.12.1 ПДР, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, і рухаючись із швидкістю близькій 40 км/год., в порушення вимог пункту 12.3 ПДР, своєчасно не вжив заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу, у результаті чого допустив зіткнення з велосипедом дорожнього типу під керуванням ОСОБА_11 , яка рухалась по краю проїзної частини попутно з автомобілем «Citroen C 25».
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в Київській обласній клінічній лікарні.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції не дав належну оцінку даним про особу обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним злочину, обставині, що обтяжує покарання, і прийшов до неправильного висновку про призначення йому надто м`якого основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується виключно негативно, офіційно не працює, іншою суспільно-корисною працею не займається, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю, вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, судом першої інстанції належним чином не враховано, думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі реально.
Заслухавши доповідь судді, прокурора,потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеність висунутого обвинувачення та правова кваліфікація дій обвинуваченого сторонами в апеляційному порядку не оспорюється.
Основне покарання за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_7 призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України.
Так, при призначенні основного покарання судом враховані характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його сімейний стан та характеристику з місця проживання, обставину, що пом`якшує покарання, у вигляді добровільного відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а також обтяжуючу покарання обставину у вигляді вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілого, який наполягав на застосуванні покарання, пов`язаного з позбавленням волі.
На думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції основне покарання ОСОБА_7 за видом і розміром є таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, тому у цій частині апеляційні вимоги прокурора задоволенню не підлягають.
Проте, доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне не призначення обвинуваченому додаткового покарання є слушними.
Так, судом першої інстанції при вирішенні питання щодо додаткового покарання не враховано, що обвинуваченим допущено порушення Правил дорожнього руху, що носять ознаки грубих, зокрема, недотримання вимог п.2-9а), а також ту обставину, що внаслідок його таких дій настала смерть людини.
Твердження у вироку про те, що позбавлення права керування транспортними засобами особи у адміністративному порядку є перешкодою для призначення такого виду покарання у кримінальному провадженні на вимогах законодавства не ґрунтується.
За таких обставин вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України слід призначити крім основного покарання у виді 4-х років позбавлення волі, ще й додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки.
Керуючись ст.ст.404,405,407,420 КПК України, колегія суддів,
Вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

У решті вирок залишити без зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя: Суддя: Суддя: