Справа № 520/681/15-к
Провадження № 1-кс/520/85/15
УХВАЛА
ВСТАНОВИВ:
В провадження Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого про арешт майна.
У ході досудового розслідування встановлено, що для досягнення своєї корисливої мети щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 5 200 доларів США, ОСОБА_8 підробила постанову про зняття з розшуку автомобіля «Тойота Корола» НОМЕР_1 та супровідний лист до даної постанови які в подальшому передала ОСОБА_7 щоб останній звернувся в УДАІ в Одеській області для зняття автомобілю з розшуку.
Згідно висновку технічної експертизи № 179-П від 12.06.2014 року відбиток печатки на постанові про зняття з розшуку виконаний за допомогою лазерного принтеру.
В ході досудового розслідування встановлено, що 23.11.2012 року, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_8 знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «Полімед» за адресою м. Одеса вул. Мічуріна 1 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_9 під приводом оформлення право установчих документів на квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_9 з корисливих мотивів не маючи наміру на повернення грошових коштів, ввела в оману ОСОБА_9 та заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 75 000 доларів США, після чого ОСОБА_8 власноручно при свідках склала розписку про отримання нею грошових коштів в сумі 75 000 доларів, та у разі не виконання своїх зобов`язань в строк до 13.01.2013 року зобов`язувалась повернути грошові кошти ОСОБА_9 в сумі 75 000 доларів.
29.04.2014 та надала дозвіл провести обшук за адресою АДРЕСА_2 .
21.01.2015 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 .
Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, право власності на квартиру АДРЕСА_3 оформлено на ОСОБА_10 , але насправді квартира належить ОСОБА_8 , яка оформила права власності на свого батьку ОСОБА_10 для не можливості накладення стягнення на нього.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи що воно підлягає задоволенню.
Представники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, повідомивши, що вказана квартира на праві приватної власності належить батьку ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , який не має відношення до кримінального провадження, і до скоєного його дочкою.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора та захисників, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно до ст.170 ч.2 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та, (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно до ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи слідчий суддя приходить до висновку, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає вимогам ст.167 КПК України.
Посилання слідчого на те, що вказана квартира придбана за грошові кошти отримані в результаті незаконних дій ОСОБА_8 , та на те, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 було оформлене на батька ОСОБА_8 ОСОБА_10 з метою не можливості накладення стягнення на нього, є лише припущеннями, та жодним чином не обґрунтованим.
Окрім того, квартира АДРЕСА_3 , згідно копії витягу про державну реєстрацію прав КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» № 27764575, на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , який у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним чи особою, яка несе цивільну відповідальність за скоєне кримінальне правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 170- 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1