АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Справа № 638/4414/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/651/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою застосувано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Харківській області № 27 на шістдесят днів - до 11.00 години 08 червня 2018 року.
Визначено суму застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що відповідає 74 460 гривен, які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_8 з-під варти, може бути, звільнено.
У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого , прокурора, чи суду за першою вимогою; 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Як зазначено в ухвалі, в Дзержинський районний суд м. Харкова надійшло клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , який підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України (а.с.71-73).
В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що в СВ Шевченківському відділу поліції ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006186 від 28 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Вищезазначене клопотання слідчого вмотивоване тим, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі за ст.ст. 185, 190 КК України, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом судимість, своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
04 квітня 2018 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та повідомлено підозрюваному ОСОБА_8 .
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_8 уродженець м. Батумі, Грузія, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, працює не офіційно маляром в СТО, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2017 року за ч.2 ст. 185,ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України до двох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування з іспитовим строком три роки, судимий 31.08.2017 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців.

Крім того слідчим зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду з місця події, протоколом допиту свідків, висновками судово-товарознавчої експертизи та судової дактилоскопічної експертизи, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.5-44).

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на те, що під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.1, п.З, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта спеціаліста у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення (а.с. 1-3).

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчим суддею зазначено, що скоєння підозрюваним повторно середньої тяжкості злочинів проти власності, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою і в подальшому може продовжити скоювати аналогічні кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому судом обрано для ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. (а.с.71-73).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10.04.2018 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді необгрунтована, безпідставна та винесена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України.
Повідомлена належним чином про час та місце розгляду апеляції захисник ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не прибула.

Електронною поштою надіслала заяву до апеляційного суду в якій просить розгляд її апеляційної скарги проводити за її відсутності, на задоволенні скарги наполягала.

За наведених вище обставин судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі захисника, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку прокурора, який заперечував проти неї, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення є неспроможними.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Доводи на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Наведене вище, узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 177,178,182,183, 193 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.182 КПК України розмір застави визначається саме слідчим суддею, судом з урахуванням кримінального правопорушення і межі розміру застави чітко регламентовані ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчим суддею з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, вірно застосовано заставу в межах розмірів, визначених п.1 ч.5 ст. 182 КПК України .

Більш того, ч.3 ст.183 КПК України чітко регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України та належним чином враховано негативну репутацію підозрюваного.

Судова колегія зазначає, що фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, вірності кваліфікації, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування до 08 червня 2018 року включно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: