Справа № 209/3522/17
Провадження № 1-кп/209/141/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/3522/17 (пр. № 1-кп/209/141/18), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001281 від 24 липня 2017 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград Кіровоградської обл., українця, громадянина України, який не працює, одружений, освіта професійно-технічна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 20 липня 2017 року о 17.00 годині (більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося) останній прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 20 липня 2017 року о 17.00 годині (більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося), перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та переконавшись в тому, що відсутні свідки вчинення кримінального правопорушення, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», модель SM-J120HZDDSEK, імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 , золотистого кольору, придбаний 07 червня 2017 року, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2917 від 24 липня 2017 року, становить 2752,26 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинним діями ОСОБА_5 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 2752,26 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
12 грудня 2017 року потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дніпродзержинська (нині Кам`янське), громадянин України, українець, освіта повна загальна середня, який працює слюсарем у ПрАТ «Оріль-Лідер», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий, з одного боку, та обвинувачений в цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кіровоград Кіровоградської обл., українець, громадянин України, офіційно не працюючий, одружений, освіта професійно-технічна, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали угоду про таке:
За матеріалами кримінального провадження № 0001281 від 24 липня 2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та повідомленню про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 липня 2017 року о 17.00 годині (більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося) ОСОБА_5 прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 20 липня 2017 року о 17.00 годині (більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося), перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та переконавшись в тому, що відсутні свідки вчинення кримінального правопорушення, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», модель SM-J120HZDDSEK, імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 , золотистого кольору, придбаний 07 червня 2017 року, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2917 від 24 липня 2017 року, становить 2752,26 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинним діями ОСОБА_5 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 2752,26 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Сторони визнають вірність кваліфікації дій ОСОБА_5 та погоджуються на призначенні покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення є:
1) для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього кодексу;
2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє зміст положень ч. 1 та ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд в рамках судового провадження по справі, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та він має такі права: мовчати та факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення; подати клопотання про виклик свідків та подавати докази, що свідчать на його користь; розуміти характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; наслідки укладання та затвердження угоди, передбаченні ст. 473 цього кодексу; характер кожного обвинувачення від покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє наслідки невиконання цієї угоди, передбаченою ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку, яким затверджена угода.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також, під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, щодо узгодженого покарання, умови угоди відповідають інтересам суспільства в забезпеченні швидкого судового провадження, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень та попередження нових злочинів.
При призначені покарання визначеного угодою суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, позитивну характеристику, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відповідно до ст.100 КПК України відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 12 грудня 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 170 гривень.
Речові докази відповідно до ст.100 КПК України відсутні.
Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок підлягає негайному врученню потерпілому, обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1