Справа №581/111/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/359/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: останній раз 28.02.2012р. за ч.2 ст.185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , раніше судима: 04.03.2016р. за ч.1 ст. 185 КК України до 80 год. громадських робіт, -

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року, якою він порушує питання про зміну вироку суду в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня його затримання 15 лютого 2017 року.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки із покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у рівних частинах на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 703 грн. 68 коп., тобто по 351 грн. 84 коп. з кожного.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій за ч.3 ст.185 КК України, а також доведеності його вини, вважає вирок суду надто суворим, при цьому просить взяти до уваги, що він щиро розкаявся у скоєному, відсутність претензій з боку потерпілого, в тому числі і непред`явлення ним цивільного позову, разом з тим просить врахувати позицію потерпілого з приводу призначення йому покарання, а також звернути увагу на всі пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та застосувати до нього положення ст.69 КК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 11 лютого 2017 року о 21 год. 22 хв., перебуваючи на території належного ОСОБА_11 фермерського господарства по АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , шляхом відволікання нею охоронця вказаного господарства ОСОБА_12 , проник до складського приміщення, звідки повторно таємно викрав належні ОСОБА_11 дві акумуляторні батареї марки «ISTA Prof Truck», завдавши у такий спосіб потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3432 грн.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, захисника та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора щодо залишення вироку суду без змін, обвинувачену ОСОБА_8 , яка покладалася на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, які були досліджені відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України кваліфіковані судом правильно.

Аналізуючи доводи обвинуваченого в частині призначеного покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатньої мірі дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, має молодий вік, неодружений, не працює, відсутність до нього з боку потерпілого вимог майнового характеру, в якості пом`якшуючої покарання обставини взяв до уваги щире каяття, та обставину, що обтяжує покарання, а саме перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, і обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних санкції інкримінованої статті, що за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, судом враховані в тому числі і обставини, що пом`якшують покарання, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 .

Що стосується тверджень апелянта з приводу неврахування судом позиції потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, то наведені обставини не є виключною підставою для застосування судом до ОСОБА_7 положень ст.69 КК України, до того ж, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання в наближених до мінімальних меж санкції інкримінованої статті.

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження, при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції взяв до уваги й наявність обтяжуючої покарання обставини, а саме вчинення злочину ОСОБА_7 , у стані алкогольного сп`яніння, а тому доводи обвинуваченого з приводу відсутності таких обставин є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для зміни постановленого судом вироку та пом`якшення призначеного судом покарання, як про це ставиться питання в поданій апеляційній скарзі обвинуваченого.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 1 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 1 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, та з 21 червня по 12 вересня 2017 року день за день.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5