Постанова
Іменем України

19 квітня 2018 року
м. Київ

справа № 417/2588/16-к

провадження № 51-536км17
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4

за участю:
захисника ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційні скарги ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 та заступника прокурора Луганської області на ухвалу Марківського районного суду Луганської області 09 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_9 ,
встановив
Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 09 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах його брата - ОСОБА_9 , засудженого вироком Апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2003 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч. 5 ст. 72 КК.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2016 року ухвалу місцевого суду залишено без зміни, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишено без задоволення.
Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ) від 16 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та витребувано матеріали провадження з Марківського районного суду Луганської області, ухвалою судді ВССУ від 17 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Луганської області, а ухвалою судді ВССУ від 28 березня 2017 року - за касаційною скаргою захисника ОСОБА_8 .
Ухвалою судді ВССУ від 27 квітня 2017 року закінчено підготовку та призначено матеріали даного провадження до касаційного розгляду.
Відповідно до параграфу 3 розділу 4 «Перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» матеріали провадження щодо ОСОБА_9 було передано до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.
У касаційних скаргах ОСОБА_4 в інтересах свого брата - засудженого ОСОБА_9 , заступник прокурора Луганської області та захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень порушують питання про перегляд та скасування у касаційному порядку ухвал Марківського районного суду Луганської області 09 вересня 2016 року та Апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2016 року.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала касаційну скаргу прокурора та заперечила щодо закриття провадження, пояснення ОСОБА_4 , обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційне провадження за цими скаргами необхідно закрити з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту зазначених судових рішень убачається, що вони стосуються питань повязаних з виконанням вироку і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.

Так, ухвали Марківського районного суду Луганської області 09 вересня 2016 року та Апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2016 року постановлені в провадженні за клопотанням ОСОБА_4 про застосування до його брата - засудженого ОСОБА_9 положень статті 72 КК, а саме: зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі Закон № 8З8-VIII).
Разом з тим, питання, які виникають під час та після виконання вироку, порядок їх вирішення врегульовано статтею 539 КПК, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Касаційного оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу.

Отже, системний аналіз зазначених норм КПК вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів, постановлені в порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки вона винесені у порядку ст. 539 КПК, а тому касаційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. 434 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII),

ухвалив

Касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 та заступника прокурора Луганської області на ухвалу Марківського районного суду Луганської області 09 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_9 , закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3