Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2249/17
Провадження № 1-в/553/342/2017
У Х В А Л А
Іменем України
06.11.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, про застосування відносно нього Закону України «Про амністію», -

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2017 року заявник ОСОБА_4 звернувся о суду з заявою про застосування відносно нього ЗУ «Про амністію», посилаючись на те, що останній відбув більше половину строку покарання та раніше судимим не був.

Засуджений ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі.

В судове засідання представник Полтавської виправної колонії № 64 не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність представника адміністрації.

Суд вислухавши думку прокурора, який вказував про те, що заява засудженого підлягає поверненню, в зв`язку з ненадання документів, які б слугували підставою для Застосування до останнього ЗУ «Про амністію» , а саме положення ст. 4 даного закону, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає поверненню заявнику зважаючи на наступні обставини.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 засуджений 16.10.2014 року Апеляційним судом Полтавської області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку 16.10.2014 року, кінець строку 15.10.2019 року.

Статтею 4 Закону України «Про амністію» визначено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, осіб, зазначених у ст..1 цього закону, засуджених за умисні злочини. За які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Таким чином, ЗУ «Про амністію» визначено, що звільнення засуджених від відбування покарання у відповідності до ст. 4 застосовується до осіб перелік, яких наведений у ст. 1 даного закону, який є виключним та можливість звільнення осіб від кримінальної відповідальності на підставі ст. 4 ЗУ «Про амністію» не застосовується окремо, а лише до осіб визначений у ст. 1 даного закону.

Так, оскільки засудженим не наведено підстав та не надано відповідних підтверджуючих документів для застосування до останнього ст. 4 ЗУ «Про амністію», а саме, що останній відноситься до осіб категорії, які визначені ст. 1 даного Закону.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що засудженим не надано вказаних вище документів, та з метою реалізації права засудженого в подальшому для звернення до суду з вказаним клопотання у відповідності до строків звернення до суду з заявами вказаного характеру, суд приходить до висновку про доцільність повернення вказаного клопотання для надання документів.

Крім того, необхідно роз`яснити заявнику, що оскільки він відбуває покарання в державній установі «Полтавській виправній колонії № 64», дані докази можуть бути зібрані працівниками установи виконання покарань або ВК № 16 має право самостійно згідно вимог до ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році», звернутися з відповідним поданням.
На підставі викладено, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» - повернути заявнику.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що він не позбавлений права повторно звернутися до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого відбуває покаранняз аналогічною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1