печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5299/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
01.02.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000400.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.
Слідчим відділом управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.01.2013 за фактами вчинення створеною колишнім Президентом України ОСОБА_4 злочинною організацією тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із привласненням майна або заволодінням ним шляхом зловживання службовим становищем організованою групою в особливо великих розмірах, легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, в т.ч. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 та іншими статтями КК України.

Досудове розслідування здійснюється стосовно створення злочинної організації ОСОБА_4 та її структурного підрозділу під керівництвом ОСОБА_5 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також вчинення у її складі низки кримінальних правопорушень, зокрема заволодіння чужим майном, коштами державних та інших банківських установ, державних підприємств паливно-енергетичного сектору економіки в особливо великих розмірах, ухилення від сплати податків, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, організації фіктивного підприємництва, тобто створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду, а також щодо інших злочинів.

Згідно клопотання, у березні 2010 року колишній Президент України ОСОБА_4 організував та очолив злочинну організацію з метою отримання незаконного доходу внаслідок вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері економіки, у тому числі проти державної власності.

До складу злочинної організації ОСОБА_4 , увійшов окремий структурний підрозділ під керівництвом ОСОБА_6 , до складу якого увійшли ОСОБА_7 та інші учасники.

ОСОБА_6 , будучи власником ПАТ «Діапазон-Максимум Банк» (наразі ПАТ «Вернум Банк») та обіймаючи посаду голови наглядової ради цієї банківської установи, особисто вибудувала структуру підконтрольного їй окремого підрозділу злочинної організації, керувала діями підконтрольних учасників, у тому числі громадян Латвійської Республіки, об`єднаних за певними напрямками злочинної діяльності.

Згідно клопотання, за безпосередньої участі учасника злочинної організації ОСОБА_6 службові особи ПАТ НАК «Нафтогаз України» та ДАТ «Чорноморнафтогаз» у 2010 2012 роках, у складі злочинної організації ОСОБА_4 , шляхом забезпечення отримання ДАТ «Чорноморнафтогаз» від ПАТ НАК «Нафтогаз України» двох безпроцентних позик та участі у конкурсних торгах фіктивних іноземних компаній, здійснили закупівлю у компаній нерезидентів «HIGHWAY INVESTMENT PROCESSING LLP» та «RIGAS KUGU BULEVATA» двох морських бурових установок на загальну суму 800 млн. доларів США, при реальній їх загальній вартості 389 млн. 300 тис доларів США, та заволоділи державними коштами у сумі більше 400 млн. доларів США.

Зокрема, виконуючи свою роль у вчиненні вказаного злочину, в один із днів першої половини 2010 року ОСОБА_6 та інший учасник злочинної організації запропонували своїм знайомим представникам підприємств «HIGHWAY INVESTMENT PROCESSING LLP» і «RОGAS KUМU BЫVЗTAVA», на яких вони мали певний вплив, бути посібниками у вчиненні заволодіння спільно з ними та іншими учасниками злочинної організації грошовими коштами ПАТ «ДАК «Чорноморнафтогаз» в особливо великих розмірах, обіцяючи за це грошову винагороду та вчиняла інші дії. В подальшому ОСОБА_6 через підконтрольні їй підприємства, в тому числі «HIGHWAY INVESTMENT PROCESSING LLP» здійснювала весь комплекс дій необхідних для досягнення злочинної мети.

На думку прокурора, учасники злочинної організації за безпосередньої участі ОСОБА_6 незаконно заволоділи чужим майном - грошовими коштами Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі - ПАТ «ДАК «Чорноморнафтогаз») в сумі 3 232 169 107,08 грн., що заподіяло матеріальну шкоду цьому підприємству в особливо великому розмірі, складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання та маскування незаконного походження коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, чи володіння ними, прав на такі кошти, джерела їх походження, вчинених в особливо великому розмірі, повторно.

У кримінальному провадженні 29.01.2018 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 . Цього ж дня слідчим складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191,ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, яке у відповідності до вимог статті 278 КК України вручено 30.01.2018 ОСОБА_6 ..

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею враховуються всі обставини вчинення ймовірного кримінального правопорушення, ступінь обґрунтованості підозри, не доведення на даний час суми заподіяних збитків. Прокурором не доведено та не надано в судовому засіданні доказів, які б свідчили про необхідність арешту корпоративних прав, рахунків, співмірність необхідності такого арешту з метою кримінального провадження. Ступінь втручання у права вказаної особи є занадто високим і знову ж таки суперечить завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, оскільки накладення арешту лише на майно у вигляді нерухомості та земельної ділянки, що належить ОСОБА_6 сприятиме меті кримінального провадження, буде співмірним та розумним щодо обмеження права власності.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 31; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3298 кв. м., кадастровий номер - :05:005:0082, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 31; вбудоване нежитлове приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 24424729; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 16,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35612550; нежитлові приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 7а) (в літ. А), за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 69,4 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30753241; квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ); заборонити ОСОБА_6 та іншим особам, у володінні чи користуванні яких перебуває вищевказане майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.
В решті вимог клопотання відмовити.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1