У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 171 000 000 009 91 від 16 вересня 2017 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 4.458 грн. процесуальних витрат.
Вирішено долю речових доказів у провадженні.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 15 вересня 2017 року, приблизно о 09 год. 20 хв., перебуваючи під впливом наркотичних речовин/засобів, внаслідок вживання амфетаміну, будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідної категорії, використовуючи посвідчення водія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно несправним автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Дегтярівської, зі сторони вул. Олени Теліги в напрямку вул. Зоологічної, наближаючись до регульованого світлофорами перехрестя з пров. Старожитомирським, на якому розташований регульований пішохідний перехід, який знаходиться навпроти буд. № 25/1 по вул. Дегтярівській в м. Києві.
В цей час по вказаному регульованому пішохідному переході, на зелений сигнал світлофора для пішоходів, проїзну частину вул. Дегтярівської в м. Києві переходила пішохід ОСОБА_9 , яка рухалась справа наліво відносно руху вищевказаного автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 .
Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.1 підпункт а, 2.3 підпункт б, 2.9 підпункт а, 8.7.3 підпункт е, 8.10 та 31.4.5 підпункт г Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 1.7: водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності;
- п. 2.1: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: підпункт а: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт б: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
- п. 2.9: водієві забороняється: підпункт а: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
- п. 8.7.3: сигнали світлофора мають такі значення: підпункт е: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;
- п. 8.10: у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 Місце зупинки, якщо їх не має - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещувальною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів;
- п. 31.4.5: колеса і шини: підпункт г: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_6 виявились в тому, що він, перед початком експлуатації автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. АА. НОМЕР_3 , який мав технічні несправності у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, за яких експлуатація автомобіля заборонена і які він міг виявити перед початком його експлуатації, не перевірив та не забезпечив технічно справний стан зазначеного автомобіля, перебуваючи під впливом наркотичних речовин/засобів, внаслідок вживання амфетаміну, будучи позбавленим права керування транспортними засобами даної категорії, згідно постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року на 3 роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та згідно постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року на 10 років за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, використовуючи посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині вул. Дегтярівської зі сторони вул. Олени Теліги в напрямку вул. Зоологічної, наближаючись до перехрестя з пров. Старожитомирським, який регулюється світлофорами. Під час руху, перебуваючи під впливом наркотичних речовин/засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зупинився на забороняючий червоний сигнал світлофору перед дорожньою розміткою 1.12 - стоп-лінією, а продовжив свій рух далі, внаслідок чого на регульованому пішохідному переході, який знаходиться навпроти буд. № 25/1 по вул. Дегтярівській здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка переходила проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 , на зелений сигнал світлофора, призначеного для регулювання руху пішоходів.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких вона ІНФОРМАЦІЯ_4 о 00 год. 15 хв. померла у Київській міській клінічній лікарні № 17.
Порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.3 підпункт б, 2.1 підпункту а, 2.9 підпункт а 8.7.3. підпункт е, 8.10 та 31.4.5 підпункт г Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди та її наслідками.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить вирок змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання, пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, визначивши його, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 два роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків відповідно до положень ст. 76 КК України.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 послався на те, що при розгляді провадження, суд, всупереч вимогам ст.ст. 65, 66 КК України, не в повній мірі врахував дані про особу винного та ряд обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що ОСОБА_6 є особою не судимою, який визнав свою вину та щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, посередньо характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдані збитки родичами потерпілої ОСОБА_9 , пов`язані з похованням останньої. Крім того, обвинувачений щиро вибачився перед родичкою потерпілої ОСОБА_9 , просив у неї вибачення, та потерпіла не мала жодних претензій до обвинуваченого. Також, ОСОБА_6 перебуває у цивільному шлюбі і виховує неповнолітню дитину дружини.
З огляду на наведене та зважаючи на те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та наявності вище пом`якшуючих покарання обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості злочину та з урахуванням особи винного, зважаючи на принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, на переконання сторони захисту, ОСОБА_6 можливо пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Потерпіла ОСОБА_10 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлена належним чином.
Її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого та даних про його особу, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і захисник в апеляційній скарзі, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, на виконання вказаних вимог закону, суд першої інстанції правильно врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Зокрема судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, проте за період 2015-2017 років одинадцять разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, при цьому позбавлений права керування транспортними засобами строком на 10 років, конкретні обставини даного провадження.
Врахував суд і ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 посередньо характеризується за місцем проживання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого - є вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнав - щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, пов`язаних з похованням потерпілої ОСОБА_9 .
За наведеним, суд правильно призначив покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України та/чи ст. 75 КК України, як про це висловив прохання захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з характеру, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його конкретні обставини, коли обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, будучи позбавлений права керування транспортними засобами, використовуючи посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , керуючи технічно несправним автомобілем, не зупинився перед регульованим світлофором перехрестям на червоний сигнал світлофора, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася на зелений сигнал світлофора для пішоходів та якій були спричинені тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких вона померла.

На дані висновки не можуть вплинути доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, визнав свою вину та щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, посередньо характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдані збитки родичами потерпілої ОСОБА_9 , пов`язані з похованням останньої, перебуває у цивільному шлюбі і виховує неповнолітню дитину дружини, що фактично слугувало підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 карання не у максимальних межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначення іншого покарання не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки зурахуванням конкретних обставин провадження, особи винного, на переконання колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції, - є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.
Апеляційна скарга захисника також не містить будь-яких доводів того, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості.
Не послалася сторона захисту і в суді апеляційної інстанції на жодну обставину, яка б могла свідчити про призначення ОСОБА_6 за даним вироком суду суворого покарання.
До ОСОБА_6 не застосоване додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з наведенням мотивів прийняття такого рішення.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відшкодування процесуальних витрат у провадженні знайшло своє вирішення на підставі ст.ст. 122, 124 КПК України.
За наведеним апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 171 000 000 009 91 від 16 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3