Справа № 703/62/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, а мешканця АДРЕСА_1 , громадянину України, не працюючому,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Слідчий Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 у невстановлений слідством день та час у жовтні 2017 року проник на територію Шевченківської вагонної дільниці ПАТ «Українська залізниця», звідки з пасажирських вагонів № 04020804 та № 04023529 викрав майно загальною вартістю 480 грн.
Таким чином, у діях ОСОБА_6 органом досудового розслідування вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.
30 листопада 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та пояснив, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення. Крім того, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості переховування підозрюваного від слідства та суду, впливання на свідків та потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вважає будь-який інший запобіжний захід недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Просив також врахувати, що ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого та на виклики слідчого не з`являється. Зазначив, що при зверненні до суду з клопотання враховано, що підозрюваний ніде не працевлаштований.
Слідчий також просила задоволити клопотання.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначили, що в прокурора та слідства не має достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний зауважив, що має постійне місце проживання та не має наміру уникати від слідства та суду. Просив, в разі обрання судом запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи незначну кількість викраденого майна.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення свідчать протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27 листопада 2017 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_8 від 25 листопада 2017 року та ОСОБА_9 від 28 листопада 2017 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 27 листопада 2017 року.
Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд враховує, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з довідки про судимість, підозрюваний неодноразово вчиняв злочини проти власності і до нього застосовувались примусові заходи медичного характеру. Враховуючи, що він ніде не працює, слідчий суддя погоджується, що існує ризик, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В той же час, слідчому судді не надано доказів наявності інших ризиків, зазначених в клопотанні прокурора. Посилання прокурора на те, що підозрюваний не з`являється на виклики слідчого, не може розцінюватись судом як доказ того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що кримінальним процесуальним кодексом України передбачено порядок дій слідчого в разі неявки особи на виклики, а саме здійснення приводу.
Ні в клопотанні слідчий, ні в судовому засіданні прокурор не обґрунтували яким чином ОСОБА_6 може впливати на потерпілого та свідків, враховуючи, що потерпілою є юридична особа.
Не зміг пояснити прокурор і яким іншим чином підозрюваний може перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженню.
Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженим та передчасним.
Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Оскільки слідчим та прокурором не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід в виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід в виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання і вважає, що обрання такого запобіжного заходу є законним та справедливим.
Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання, а також те, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо.
А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, а мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши підозрюваному залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , і покласти на нього обов`язок прибувати за першою вимогою до слідчого відділу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області чи суду.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Запобіжний захід діє по 10 березня 2018 року включно, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє протягом 2 місяців з дня її постановлення, у разі якщо не буде скасована апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1