Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

№489/2010

20 липня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді........ОСОБА_1

суддів ........ОСОБА_2 та ОСОБА_3JI.

з участю

прокурора........ОСОБА_4

адвокатів........ОСОБА_5, ОСОБА_6

засудженого........ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 01 червня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимий,

засуджений за ст. 286 ч.І КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, і покладено на нього обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 15955,92 грн.

Згідно з вироком 29 вересня 2009 року близько 20 години ОСОБА_7, керуючи власним автомобілем PEUGEOT ВОХЕН державний номер AM 4405 ВА, рухаючись по вулиці В.Бердичівській в напрямку вулиці І. Франка м. Житомира та, проїжджаючи регульоване перехрестя вулиць ОСОБА_9, виконуючи маневр лівого повороту, ОСОБА_7 в порушення вимог п.п.1.5, 2.3(б), 10.1, 12.3, 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_8, яка перетинала проїзну частину по регульованому пішоходному переходу на дозволений сигнал світлофора зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП потерпіла отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції засуджений просить вирок суду змінити та призначити йому покарання без додаткового покарання та зменшити стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд не врахував його сімейний та матеріальний стан. Крім прав водія, іншої спеціальності в нього не має. Вважає, що суд не врахував часткове відшкодував збитків, щире каяття.

Суд 1 інстанції взагалі не обговорював питання про позбавлення його права

керувати транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_5, підтримавших апеляцію, заперечення прокурора, адвоката ОСОБА_6 проти апеляції, перевіривши вирок суду в межах передбачених ст. 365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступ підстав.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.286 КК КК України стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

Доводи в апеляції про суворість призначеного покарання засудженому необґрунтовані.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання ОСОБА_7, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання.

Судом 1 інстанції при призначені покарання враховані всі ті обставини, на які посилається у своїй апеляції засуджений, а саме: його сімейний стан та дані про особу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції прийшов до правильного висновку про можливе виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Колегія суддів вважає, що підстав для зменшення суми моральної шкоди не має. Розмір заданої моральної шкоди потерпілій діями ОСОБА_7 належним чином мотивований у вироку суду 1 інстанції.

Санкція ч.І ст.286 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком до 3-х років або без такого. Суд позбавив винного керування транспортними засобами строком на 2 роки, виходячи із фактичних обставин ДТП, яка вчинена з грубим порушенням правил дорожнього руху.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах, -

ухвалила:

апеляцію ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 01 червня 2010 року відносно нього - без зміни.

Судді: