Роздільнянський районний суд Одеської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження: 1-кп/511/121/18
10 квітня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинуваченої
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України , уродженка с. Козачий Яр Любашівського району Одеської області , освіта середня , перебуває в зареєстрованому шлюбі , проживає за адресою АДРЕСА_1 , на утриманні 2-є малолітніх дітей , раніше не судимої
В С Т А Н О В И В:
02.03.2018 року близько 1-ї години дня ОСОБА_6 в стані алкогольного сп,яніння перебувала в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 . Впевнившись в тому , що потерпілий ОСОБА_5 спить , у обвинуваченої виник умисел на вчинення крадіжки грошових коштів. ОСОБА_6 пройшла в спальну кімнату , де спав потерпілий та вчинила крадіжку грошових коштів з шухляди тумбочки , яка знаходилась в спальній кімнаті на суму 1500 грн , а саме купюрами по 50 грн в кількості 26 шт на суму 1300 грн, та одна купюра -200 грн. Коштами заволоділа та розпорядилась на свій розсуд .Вчинила злочин в силу тяжкого фінансового стану, кошти потрібні на продукти харчування та на інші потреби .
Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчинені інкримінованого їй вчиненого злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України визнала повністю, повністю підтвердила фактичні обставини справи і суду пояснила що 02.03.2018 року близько 1-ї години дня вона в стані алкогольного сп,яніння перебувала в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 . Потерпілий ОСОБА_5 спав , у обвинуваченої виник умисел на вчинення крадіжки грошових коштів. Вона пройшла в спальну кімнату , де спав потерпілий та вчинила крадіжку грошових коштів на суму 1500 грн , а саме купюрами по 50 грн в кількості 26 шт на загальну суму 1300 грн. та одна купюра -200 грн. Коштами розпорядилась на свій розсуд . Вчинила злочин в силу тяжкого фінансового стану, кошти потрібні на продукти харчування та на інші потреби..
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив , що дійсно в його будинку перебувала ОСОБА_6 . Саме вона і здійснила крадіжку вказаної суми коштів з шухляди тумбочки, яка знаходилась в його спальній кімнаті. Звернувся з заявою до поліції. Шкода відшкодована повністю.
Враховуючи обставини щодо визнання вини обвинуваченою у повному обсязі, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої , потерпілого та дослідженням даних , що характеризують особу обвинуваченої, оскільки істинність, добровільність та правдивість її позиції у суду сумнівів не викликає.
Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченої за ст. 185 ч. 1 КК України та вину її у вчиненні даного злочину вважає повністю доведеною, оскільки обвинувачена дійсно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .
Злочин вчинено навмисно та з корисливих мотивів.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує позицію потерпілого , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середньої тяжкості ( ст..12 КК України ) , особу обвинуваченої , її відношення до вчиненого , її поведінку та враховує ті обставини, що вона характеризується задовільно за місцем проживання (а.к.п. 21 ) , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 20, 22 ) і є особою раніше не судимою (а.к.п23. ), має на утриманні двох малолітніх дітей ( а.к.п.19 )
Суд також враховує, що ОСОБА_6 вину визнала повністю , щиро розкаялась , суд побачив щире каяття у вчиненому, обвинувачена не намагалась уникнути покарання. Вказане дає суду підстави для застосування мінімального покарання з іспитовим строком , що буде достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Шкода відшкодована повністю..
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом встановлено це вчинення злочину в стані алкогольного сп.яніння.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченою , на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, як то передбачено санкцією ст.185 ч.1КК України.
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Цивільний позов по справі не заявлявся, може бути заявлений в порядку цивільного судочинства після набрання вироком законної сили . Запобіжний захід не обирався.
Речові докази, слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України після набранням вироку законної сили.
Керуючись ст.ст. ч. 4 ст. 174, ч.11 ст.182, ч.5 ст. 194, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1( один) рік .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо на протязі одного року іспитового строку не вчинить новий кримінальний злочин.
На підставі п. 1.2. ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 слідуючі обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази після набрання вироком законної сили залишити у потерпілого.
Скасувати Ухвалу слідчого судді від 12.03.2018 року про накладення арешту на речові докази.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право негайно отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1