Справа № 317/ 369/18
№ 1-в/317/76/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2018 року
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Запоріжжі подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільне, Покровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження офіційно не працевлаштованого, проживав : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого: 26.12.2013 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 3, 289 ч. 2, 357, 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 06.03.2015 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч. 1, 4 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26.12.2013 року, до відбуття 6 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.02.2016 року зараховано строк тримання під вартою з 03.04.2014 року по 30.06.2015 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України.
08 лютого 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» , надійшло подання про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, відносно засудженого ОСОБА_6 .
Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.04.2014 року. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 17.04.2014 року відбуває покарання у Біленьківській виправній колонії (№ 99), характеризувався позитивно, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав одне заохочення правами начальника відділення СПС.
З 11.11.2014 року тримався в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, допустив два порушення вимог режиму тримання, які виразилися у зберіганні заборонених предметів та у м/к зв*язку, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІ. Стягнення накладені до набуття вироком чинності. Заочхочень не мав.
З 29.07.2015 року відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99), характеризувався посередньо, допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, яке виразилося у порушенні розпорядку дня, за що притягувуався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення СПС. Стягнення погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 06.06.2016 року проходив лікування при державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81), характеризувався посередньо, допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, яке виразилось у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 25.08.2016 року відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99), характеризувався негативно, допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, які виразилися у порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу та у конфліктній ситуації, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав одне заохочення правами начальника установи.
З 03.09.2017 року проходив лікування при Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 25.09.2017 року відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», характеризувався посередньо, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 17.10.2017 року проходив лікування при державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», характеризувався посередньо, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 07.11.2017 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», характеризується негативно, допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, які виразились у нетактовній поведінці та у тому, що перешкоджав проведенню обшуку, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
В поданні зазначено, що 06.02.2018 року о 08 годині 45 хвилин під час прийому здачі чергування в ДІЗО/ПКТ та проведення технічного огляду приміщень камер та прилеглої території ДІЗО/ПКТ, в камері № 15 ДІЗО, де відбував дисциплінарне покарання засуджений ОСОБА_6 , співробітником колонії під умивальником було виявлено наскрізний отвір між камерою № 15 та камерою № 14, що свідчить про наміри засудженого на встановлення незаконного міжкамерного зв*язку, для вчинення негативних протиправних діянь.
Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.
Представник адміністрації подання підтримав, просив суд його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки не надано ніяких доказів, які підтверджують, що саме засуджений ОСОБА_6 зробив цей наскрізний отвір. .
Захисник засудженого- адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні подання, оскільки не надано жодних доказів, що саме засуджений ОСОБА_6 зробив наскрізний отвір, не вилучено ніяких засобів, за допомогою яких було зроблено цей отвір.
Засуджений в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, пояснив, що ніякого отвору він не робив, зазначив, що отвір виявлено за трубою і зробити його за короткий проміжок часу неможливо..
Суд, вислухавши пояснення прокурора, представника установи, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали подання, вважає подання необґрунтованим, та таким, що не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_6 , відповідно до якої засуджений характеризується посередньо.На виробництві установи не працевлаштований. З іншими засудженими взаємовідносини підтримує як позитивної так і негативної спрямованості. У взаємовідносинах з персоналом установи може проявити грубість, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі у організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає. Перебуває на профілактичному обліку, як схильний до нападу на адміністрацію установи, підстав для зняття з профілактичного обліку не має.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 07 лютого 2018 року відносно засудженого ОСОБА_6 , під час відбування покарання допустив дванадцять порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, два стягнення до набуття вироком чинності, одне стягнення погашене у встановленому законом порядку, одне стягнення зняте, вісім - не зняті та не погашені. Має два заохочення 22.08.2014 року та 24.11.2016 року.
В поданні ставиться питання про переведення засудженого в приміщення камерного типу, однак до матеріалів справи не додано жодних доказів того, що саме засудженим ОСОБА_6 зроблено наскрізний отвір між камерою № НОМЕР_1 та камерою № 14. Не надано ніяких доказів того, що при переведенні засудженого ОСОБА_6 до камери № 15 ДІЗО для відбування дисциплінарного покарання цього наскрізного отвору дійсно не було. Також в камері № 15 ДІЗО, де відбував дисциплінарне покарання ОСОБА_6 , не знайдено знаряддя, яким можливо було зробити цей наскрізний отвір.
Інспектор ВНБ ОСОБА_7 пояснив, що кожний день проводиться перевірка камер ДІЗО, однак особисто ним не завжди оглядалась стіна за трубою під умивальником, тому конкретно в який день зроблено цей отвір та саме ким він пояснити не може.
Представник адміністрації зазначив, що отвір, імовірно, міг зробити або ОСОБА_6 або засуджений, який перебував в камері № 14. Ким конкретно зроблено отвір, адміністрацією колонії не встановлено.
Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши в сукупності пояснення представника установи виконання покарань, засудженого та письмові документи, долучені до подання, суд вважає, що відповідно до загальних засад судочинства висновок суду не може грунтуватися на припущеннях, тому подання адміністрації колонії про застосування заходу стягнення у вигляді переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу є таким, що не підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку ч. 3 ст. 134 КВК України.
Частиною першою статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.
Розглянувши матеріали справи та враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 132,134 КВК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд -

Відмовити у задоволенні подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_6 .
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя : ОСОБА_1