Справа № 175/2242/15
Провадження № 1-кп/175/99/15
У Х В А Л А
Іменем України
15 січня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10 ,
представника потерпілої ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000544 відносно:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
У судове засідання не з`явився захисник ОСОБА_16 обвинуваченого ОСОБА_12 . Надала суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дану, у зв`язку з зайнятістю у іншому кримінальному провадженні під час проведення слідчих дій.
Обвинуваченому ОСОБА_12 замість захисника ОСОБА_16 було призначено захисника ОСОБА_9 для проведення окремої процесуальної дії.
Під час відкладення розгляду справи прокурор заявив усне клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а обвинуваченому ОСОБА_12 просив продовжити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували щодо позиції прокурора з посиланням на судову практику Європейського суду з прав людини, наголошуючи на ст. 28 КПК України, а також недоведеністю прокурором ризиків передбачених ст. 177 КПК України просили змінити їх підзахисним запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтримали думку своїх захисників та просили змінити відносно них запобіжний захід, на не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_12 покладався на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_9 просив залишити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів встановила наступне.
Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Судом установлено, що під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
У подальшому, при продовженні дії цього запобіжного заходу, суд враховував усі обставини справи і наразі вважає реальною наявність існування одного ризику по справі, а саме переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Враховуючи, що дія запобіжного заходу припиняє свою дію 19 січня 2018 року, а також з урахуванням суворості покарання, яке загрожує зазначеним обвинуваченим, у разі доведеності їх вини за вчинення умисних тяжких і особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду на строк 60 днів. На думку суду інші (альтернативні) види запобіжних заходів не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку цих обвинувачуваних.
У зв`язку з цим, клопотання прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а клопотання захисників про зміну ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягають.

Що стосується клопотання прокурора в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою колегії суддів Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_12 останній раз було продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Разом з тим, ч. 6 ст. 194 КПК України, визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі наведеного, дія запобіжного заходу обраного ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання, продовженого ухвалою суду від 01 серпня 2017 року, припинила свою дію 29 вересня 2017 року, і строк дії даного запобіжного заходу не було продовжено.

Тому суд вважає, що обраний ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у відповідності до ч. 6 ст. 194 КПК України припинив свою дію, а з новим клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 сторона обвинувачення не зверталась. Тому клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Розгляд кримінального провадження відкласти до 11.30 години 18.01.2018 року. Резервними днями визначити: 29 січня 2018 року о 11.30 годин, 06 лютого 2018 року о 14.00 годин, 07 лютого 2018 року о 14.00 годин та 08 лютого 2018 року о 14.00 годин.

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою продовжити на час судового розгляду кримінального провадження строком на 60 днів, тобто до 15 березня 2018 року.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без задоволення.
Клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченим, а також направити начальнику Дніпровської УВП №4 УДПС України у Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3