Справа № 465/653/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/109/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 8 лютого 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 8 лютого 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено ОСОБА_7 тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання, тобто до 7 березня 2018 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 гривень.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, процесуальних прокурорів, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначено двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснено, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу слідчого судді прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 8 лютого 2018 року в частині встановленого розміру застави, встановивши заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 510 000 гривень. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки слідчого судді Франківського районного суду м. Львова в частині визначення розміру застави не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не мотивовані в ухвалі слідчого судді. Прокурор вказала на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України. Зазначила, що у слідства є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні та в продовження своєї злочинної поведінки може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначила, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен був оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі такі, які стосуються підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 - на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 - на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

7 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 внесені відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

8 лютого 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, вчиненому повторно.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність діяння, яке він вчиняє, а також те, що він не має права на користування транспортним засобом, 7 лютого 2018 року, в період часу з 14.45 год. по 15.00 год., перебуваючи біля будинку № 34 на вул. В.Великого, у м. Львові, шляхом сканування стаціонарної сигналізації транспортного засобу марки «Toyota land cruser prado», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , проник в салон, після чого привів в дію двигун, таким чином отримавши можливість розпорядитися вказаним транспортним засобом за власним розсудом. В подальшому, ОСОБА_7 на вказаному транспортному засобі покинув місце, де він був припаркований, таким чином незаконно ним заволодівши, спричинивши своїми діями ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1 150 000 грн. Після цього 7.02.2018 року, о 16:10 год., на вул. Мазепи, 25-а у м. Львові, ОСОБА_7 , був затриманий працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області в порядку ст. 208 КПК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 140 960 грн. постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог статей 177, 178, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою з визначенням застави, врахувавши при цьому: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному правопорушенню шляхом впливу на свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує ухвалу слідчого судді лише в частині визначення розміру застави, не оспорюючи висновків суду щодо доцільності обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 п.3 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального провадження, вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, розмір шкоди, факт того, що підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, та те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 69, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 69, ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ст. 70 КК України, та прийшов до висновку про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, що визначена судом застава у розмірі 140 960 грн. забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Підстав вважати визначений в ухвалі слідчого судді розмір застави таким, що не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 140 960 грн., що є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 140 960 грн. є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 8 лютого 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4