Справа № 442/8357/17
Провадження № 1-кп/442/143/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001524 від 31.07.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Стрий, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, не працюючого, здійснюючого догляд за перестарілою особою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 30.07.2017 року о 10 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки Opel Astra, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під`їхавши до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг вулиць Шевченка, Лесі Українки та Дрогобицька в с. Нове Село, Дрогобицького району Львівської області, порушуючи вимоги п. 1.5 ПДР України, згідно якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 1.10 ПДР України в частині значення термінів «перехрестя», «небезпека для руху»; п. 2.3 ПДР України, згідно якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п. 10.1 ПДР України згідно якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.10.4 ПДР України згідно якого «перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку...»; п. 10.5 ПДР України згідно якого «поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини...»; п. 12.3 ПДР України, згідно якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; не переконавшись у безпеці свого маневру, під час повороту праворуч, виїхавши на вулицю Дрогобицьку у с. Нове Село Дрогобицького району Львівської області, допустив зіткнення з мотоциклом марки «ИЖ», без номерних знаків, під керуванням ОСОБА_6 , який рухався вулицею Дрогобицькою зустрічною смугою руху в зустрічному напрямку, а саме в сторону с. Болехівці, Дрогобицького району, Львівської області.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла "ИЖ" - ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 408 від 08.09.2017 року, отримав тілесні ушкодження: важка черепно-мозкова травма у вигляді перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа зліва, епідуральної гематоми тім`яної ділянки зліва, травматичного субарахноідального крововиливу, забою головного мозку важкого ступеня; тупа травма грудної клітки у вигляді переломів 9, 10, 11-го ребер зліва; рани в тім`яній ділянці голови зліва; садна на передній поверхні в середній та нижній третинах лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження були спричинені незадовго до поступлення хворого в лікарню дією твердого тупого предмета, можливо і внаслідок падіння з мотоцикла під час дорожньо-транспортної пригоди, та по ступеню тяжкості відносяться до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і суду пояснив, що 30.07.2017 року о 10 год. 30 хв., він керуючи автомобілем марки Opel Astra,з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить його тестю, їхав з тещею до батьків в с. Нижні Гаї, Дрогобицького району Львівської області. Під`їхавши до перехрестя, включив правий поворот та подивився в обидві сторони, побачивши, що нікого не має на проїжджій частині дороги, почав рух та відчувши удар, зразу ж зупинився. Вийшовши з автомобіля та побачивши, що лежить людина, одразу ж почав надавати першу допомогу, відкрив багажник, витягнув з нього покривало, поклав під голову лежачого ОСОБА_6 , який лежав без захисного шлема, почав викликати швидку допомогу, поліцію, дочекався їх приїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з утвореним затором, йому довелось змінити розташування керованого ним автомобіля. Про дорожньо-транспортну пригоду також повідомив страхову компанію АСК «Омега», написавши відповідну заяву.

У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо його не карати та звільнити від відбування покарання у зв`язку з актом амністії, оскільки у нього на момент вчинення ДТП була неповнолітня дитина, якій не виповнилось 18 років та щодо якої він не є позбавленим батьківських прав.

Що стосується цивільного позову, зазначив, що частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду на суму 4000 грн. та погоджується сплатити останньому 10000 грн. моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди просить врахувати, що вчинений ним злочин не є умисним, його дії після ДТП, часткове відшкодування шкоди, його матеріальний стан не працює, здійснює догляд за перестарілою бабусею та має на утриманні неповнолітню дитину.

Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_4 його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними по справі доказами, а саме:

-показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , який не заперечив обставин вчинення ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , викладені в обвинувальному акті. Погоджується з видом та розміром покарання обвинуваченому, запропоновані прокурором. Зазначив, що потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов, в якому він просить: стягнути з Акціонерної страхової компанії „Омега на його користь 77065,04 грн. відшкодування завданої майнової шкоди та 3553,25 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_4 76446,75 грн. відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував обвинувачений ОСОБА_4 , була застрахована в АСК „Омега. Зазначає, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у КНП „Дрогобицька міська лікарня №1 Дрогобицької міської ради, за період якого на лікування ним було витрачено коштів на суму 10885,04 грн. Крім цього на проведення медичних обстежень проведено оплату на суму 2580 грн. Разом з тим, зазначає, що внаслідок отриманих при ДТП тілесних ушкоджень Дрогобицькою міжрайонною МСЕК з 14.11.2017 року йому встановлено 2 групу інвалідності. Таким чином, внаслідок ДТП йому було заподіяно шкоду пов`язану з стійкою втратою працездатності, тому, у відповідності до вимог п. 26.2 ст. 26 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року просить стягнути з АСК „Омега 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, що згідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік становить 57600 грн. Крім цього, внаслідок ДТП зазнав значних механічних пошкоджень його мотоцикл, який на даний час є технічно несправний та не придатний для користування. Суму завданої йому майнової шкоди внаслідок пошкодження мотоцикла він оцінює у 6000 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу на момент ДТП була застрахована в АСК „Омега, то саме зі страхової компанії підлягає стягненню вищевказана сума матеріальних збитків. Також просить стягнути зі страхової компанії у відшкодування моральної шкоди 5% від здійсненої страхової виплати у відповідності до вимог ст. 26-1 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року та з ОСОБА_4 - 76446,75 грн. заподіяної моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях у зв`язку з ДТП, якою порушено його нормальні життєві зв`язки.

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2017 року зі схемою місця ДТП та фотознімками, згідно яких оглянуто нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг вулиць Шевченка, Лесі Українки та Дрогобицька в с. Нове Село Дрогобицького району Львівської області. Оглядом встановлено, що 30.07.2017 року о 10 год. 30 хв. на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг, вулиць Шевченка та Дрогобицької, в с. Нове Село, Дрогобицького району, Львівської області, водій автомобіля марки Opel Astra, з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_4 , при виїзді з вул. Шевченка на вул. Дрогобицьку, допустив зіткнення з мотоциклом «ИЖ», без номерних знаків, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по вул. Дрогобицька;

а.с. 69-87

-висновком експерта № 408 від 08.09.2017 року, згідно якого в ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження, у виді: важкої черепно-мозкової травми у вигляді перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа зліва, епідуральної гематоми тім`яної ділянки зліва, травматичного субарахноідального крововиливу, забою головного мозку важкого ступеня; тупої травма грудної клітки у вигляді переломів 9, 10, 11-го ребер зліва; рани в тім`яній ділянці голови зліва; садна на передній поверхні в середній та нижній третинах лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження були спричинені незадовго до поступлення хворого в лікарню дією твердого тупого предмета, можливо і внаслідок падіння з мотоцикла під час дорожньо-транспортної пригоди, та по ступеню тяжкості відносяться до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння;

а.с. 92

-висновком № 4015 від 03.10.2017 року транспортно-трасологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0001524, згідно якого встановлено, що між автомобілем марки Opel Astra, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та мотоциклом «ИЖ», без номерних знаків, під керуванням ОСОБА_6 відбулось зустрічно-перехресне зіткнення;

а.с. 94-99

-висновком № 4013 судової автотехнічної експертизи від 24.10.2017 року по кримінальному провадженню № 0001524, згідно якого встановлено, що на момент огляду та дослідження, проведеного даною експертизою 04.08.2017 року, система рульового керування мотоцикла ЇЖ - Планета (без реєстраційного номерного знаку) була несправною, не відповідала вимогам ПДР і заводу-виробника, знаходячись в стані повної відмови внаслідок наявності несправностей, зокрема: зміни просторого розташування керма та пошкодження вилки. Також, враховуючи характер загальних пошкоджень досліджуваного мотоцикла та характер несправностей системи рульового керування, яке цікавить слідство, дана експертиза має підстави зробити висновки про те, що з технічної точки зору, повна відмова системи рульового керування мотоцикла ЇЖ Планета (без реєстраційного номерного знаку) були наслідком ДТП, і до моменту зіткнення з автомобілем марки Opel Astra, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , вказана система була працездатною;

а.с. 101-105

-висновком № 4014 від 24.10.2017 року, судової автотехнічної експертизи по кримінальному провадженні за № 0001524, згідно якого встановлено, що на момент огляду та дослідження, проведених даною експертизою 04.08.2017 року, система рульового керування автомобіля марки Opel Astra, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , була працездатною і могла забезпечити функції по зміні напрямку руху автомобіля, система зовнішнього освітлення автомобіля була працездатною і могла забезпечити функції по освітленню дороги, гальмова система автомобіля була працездатною і могла забезпечити функції по зменшенню швидкості автомобіля

а.с. 107-112

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілими.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Отже, при обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та характер його вчинення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю, щиросердечно розкаюється, позитивно характеризується, здійснює догляд за перестарілою особою, часткове відшкодування потерпілому заподіяної шкоди

Враховуючи вищенаведене, особу ОСОБА_4 , який після вчинення ДТП намагався надати першу допомогу потерпілому, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, звільнивши від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання (а.с. 147-148) про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки в нього на утриманні є малолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої він не позбавлений батьківських прав.

З приводу клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» заперечень від учасників судового розгляду не поступило.

Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з наступного.

Статтею 85 КК України визначено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України,Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році".

Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

За змістом ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільняються від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, серії НОМЕР_2 від 12.10.2011 року, виданого Болехівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області та довідкою №462 від 14.03.2018 року, виданою Дрогобицькою РДА (а.с. 149-150).

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році"та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України", які б виключали застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 , - відсутні.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована, наслідки обвинуваченому зрозумілі.

Враховуючи наявність у обвинуваченого малолітньої дитини та його згоду на застосування амністії, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Що стосується вирішення цивільного позову, суд виходить з наступного.

Так, потерпілим ОСОБА_6 ув заявлений цивільний позов (а.с. 37-49), в якому він просить: стягнути з Акціонерної страхової компанії „Омега на його користь 77065,04 грн. на відшкодування завданої майнової шкоди та 3553,25 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_4 76446,75 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Згідно ст. 56 КПК особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи.

Відповідно до абзацу першого п. 24.1 ст. 24 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Факт заподіяння тілесних пошкоджень позивачу ОСОБА_6 саме під час ДТП за участю ОСОБА_4 підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 408 від 08.09.2017 року, згідно якого у нього були виявлені тяжкі тілесні ушкодження.

В зв`язку із проведеними дослідженнями та відповідним лікуванням, позивачем були понесені значні матеріальні витрати, що підтверджується відповідними чеками на лікування на загальну суму 10885,04 грн. Крім цього на проведення медичних обстежень ОСОБА_6 здійснено оплату на суму 2580 грн. (а.с. 42-46).

Таким чином, розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП життю і здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 складає 13465,04 грн.

Що стосується цивільного позову в частині стягнення вартості транспортного засобу в сумі 6000 грн., суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки доказів таких витрат потерпілим суду не представлено.

Як вбачається з Полісу № АК/1574890 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник транспортного засобу марки „Opel Astra, тип В-2, номерний знак НОМЕР_1 , 1997 року випуску з 19.11.2016 року по 18.11.2017 року був застрахований у АСК „Омега.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100000 гривень на одного потерпілого.

Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів і становить 200000 гривень на одного потерпілого.

Згідно вказаного Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 200000 грн., за шкоду заподіяну майну 100000 грн.

Поліс № АК/1574890 діє на умовах, встановлених ст. 24 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до п. 33.1.4. у разі настання дорожньо транспортної пригоди яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди , письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках передбачених ст. 41 цього закону МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Зазначені вимоги Закону цивільним відповідачем ОСОБА_4 було виконано у передбачені строки, подано відповідну заяву до АСК «Омега» 01.08.2017 року (а.с. 144).

Таким чином, АСК „Омега повинна відшкодувати ОСОБА_6 шкоду, заподіяну його життю і здоров`ю внаслідок ДТП в сумі 13465,04 грн.

Крім того, внаслідок отриманих при ДТП тілесних ушкоджень Дрогобицькою міжрайонною МСЕК з 14.11.2017 року ОСОБА_6 встановлено 2 групу інвалідності, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА, № 657368, актом огляду з відповідними додатками (а.с. 41, 134-143).

Таким чином внаслідок ДТП ОСОБА_6 було заподіяно шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності.

У відповідності до вимог п. 26.2. ст. 26 Закону України „Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у разі встановлення 2 групи інвалідності становить 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Згідно ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік у 2017 році в Україні встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 2017 року - 3200 грн.

Отже, розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою ОСОБА_6 працездатності на час настання страхового випадку (із розрахунку 18 х 3200=57600) становить 57600 грн. і ця сума підлягає стягненню з АСК «Омега» на користь ОСОБА_6 .

Крім того, потерпілим був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 76446,75 грн. та з урахуванням вимог ст. 26-1 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року та моральної шкоди у розмірі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю із страховика АСК „Омега в сумі 3553,25 грн.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами від 25.05.2001 та від 27.02.2009), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з наведеного, вимоги цивільного позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнення її з цивільного відповідача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи, що сам факт одержання тілесних ушкоджень під час ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_4 , пов`язаний з цим душевний та фізичний біль, страждання від одержаних тяжких тілесних ушкоджень, безперечно завдало значну моральну шкоду й спричинило моральні переживання і страждання потерпілому. Крім того, ОСОБА_6 був змушений звертатися до відповідних фахівців за наданням медичної допомоги, стан його здоров`я погіршився, йому встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим він не взмозі належно матеріально забезпечувати свою сім`ю, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей, потребує постійного лікування.

З огляду на вище вказане, виходячи із характеру вчиненого ОСОБА_4 діяння, конкретних обставин справи та із врахуванням засад розумності та справедливості, підлягає відшкодуванню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральна шкода у розмірі 25000 грн.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 сплачено потерпілому ОСОБА_6 4000 грн. (а.с. 123), а тому стягненню на користь ОСОБА_6 підлягає 21000 грн. моральної шкоди.

Щодо вимоги цивільного позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю із страховика АСК „Омега в сумі 3553,25 грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 26-1 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить 3553,25 грн. (із розрахунку 13465,04 (шкода заподіяна здоров`ю) + 57 600 (компенсація, пов`язана із стійкою втратою працездатності) х 5%.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового та судового слідства не обирався, а відтак підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу немає.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження та стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертиз на користь держави в сумі 8789,80 грн. (а.с. 124-126).

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з АСК «Омега» на користь ОСОБА_6 13465,04 грн. шкоди, заподіяної життю і здоров`ю потерпілого, 57600,00 грн. шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності та 3553,25 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 21000 грн. моральної шкоди та 8789,80 грн. витрат за проведення експертиз в дохід держави (а.с. 124-126).

В задоволенні решти цивільного позову відмовити.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, вжиті на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2017 року, а саме арешт на автомобіль марки Opel Astra, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який повернуто ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1