Справа № 439/1740/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1264/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року про відмову у задоволенні заяви про застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, п. «в» ст.1 закону України «Про амністію у 2016 році»,

з участю прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року скасувати, застосувати до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно із ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року, у задоволенні заяви ОСОБА_6 про застосування щодо нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року відмовлено.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог засуджений ОСОБА_6 вказує, що штраф (основне покарання) він сплатив 05 травня 2017 року, а наявність судимості матиме місце до 05 травня 2018 року. Вказує, що через судимість, не зможе влаштуватись на роботу за фахом і сплачувати податки державі. А громадськість м. Броди з розумінням поставилась до рішення суду, яке було, на думку ОСОБА_6 , упередженим і політично вмотивованим, винним за ч.1 ст. 125 КК України його не вважають.

Крім того, апелянт зазначає, що він перебуває у центрі зайнятості, добровільно та безоплатно здійснює догляд за інвалідом другої групи.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_6 додав до апеляційної скарги копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в апеляційній скарзі, прокурор заперечив подану апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення апелянта, вивчивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Відповідно до ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року, ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про застосування до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбуття покарання, призначеного вироком Бродівського районного суду Львівської області від 06 травня 2016 року на підставі п. «в» ст.1 закону України «Про амністію у 2016 році».

Статтею 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» визначено перелік осіб, щодо яких можливе застосування акту амністії. Зокрема відповідно до п. «в» ст. 1 вищевказаного закону вбачається, що амністія застосовується в тому числі і до осіб «не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років».
Однак, п «б» ст. 10 закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає умови виконання цього нормативно-правового акта, а саме: «застосування цього закону здійснюється щодо осіб, яких засуджено до покарання у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим законом це покарання не виконано».
Судом першої інстанції вірно встановлено, що закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810 VIII набрав чинності 07 вересня 2017 року. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 сплатив штраф 05 травня 2017 року (а.с.172), тобто на день набрання чинності цим законом виконав призначене вироком Бродівського районного суду Львівської області від 06 травня 2016 року покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. (а.с.78-82).
З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого висновку про те, що доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованими і такими, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість застосування закону України «Про амністію в 2016 році» щодо ОСОБА_6 .
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року про відмову у задоволенні заяви про застосування щодо ОСОБА_6 п. «в» ст.1 закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4