Справа № 529/644/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, непрацюючого, раніше судимого, 13. 08. 2014 року Диканським районним судом за ст. 122 ч. 1 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Стосовно якого ухвалою Диканського районного суду від 08. 04. 2015 року відмінено іспитовий строк та направлено для відбуття покарання і відповідно до ухвали Комсомольського районного суду від 12. 09. 2016 року звільненого умовно - достроков від відбуття покарання з невідбутим строком 8 місяців 8 днів обмеження волі, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 345ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за злочин проти життя і здоров`я особи в період невідбутого строку покарання знову вчинив умисний злочин.

Так, 06. 05. 2017 року о 18 годині, інспектор з режиму секретності Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_6 спільно з оперуповноваженим СКП Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 на підставі плану-розрахунку Диканського ВП виконували свої службові обов`язки, по забезпеченню охорони публічного порядку та безпеки громадян під час проведення свята "Дня села", в с. Стасі Диканського району Полтавської області.

В подальшому, близько 21 год., цього ж дня, потерпілий ОСОБА_6 та оперуповноважений ОСОБА_7 . На усне прохання місцевої жительки ОСОБА_8 припинити протиправні дії місцевого жителя обвинуваченого ОСОБА_4 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 , та виражався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно та порушував громадський порядок, підійшли до торгівельної палатки, де відбувався конфлікт, по вул. Яковенка, в с. Стасі Диканського району Полтавської області.

Тому, з метою вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку в публічному місці, здійснюючи превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушення працівники Диканського ВП потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для з`ясування обставин конфлікту, причин та умов його виникнення та з метою припинення подальших протиправних дій, почали проводити профілактичні бесіди з присутніми. Оперуповноважений СКП ОСОБА_7 проводив бесіду з обвинуваченим, потерпілий ОСОБА_6 - з подругою обвинуваченого, ОСОБА_10 .

Але, в цей час обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що біля його подруги ОСОБА_10 знаходиться працівник поліції одягнений у форменный одяг з відповідними знаками розпізнання, який виконує свої службові обов`язки, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, раптово підбіг та наніс потерпілому інспектору з режиму секретності Диканського ВП ОСОБА_6 по черзі кулаком правої та лівої руки чотири удари в область обличчя, в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді синця, садна шкіри нижньої повіки лівого ока, які кваліфікуються у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження.

Свої протиправні дії обвинувачений ОСОБА_4 припинив тільки після того, як працівники поліції правомірно застосували до нього силу та кайдани.

Під час розгляду кримінального провадження у суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України визнав частково але вкінці розгляду кримінального провадження, обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та при цьому пояснив, що він після умовно дострокового звільнення з місць позбавлення волі у вересні 2016 року повернувся додому, в с. Стасі Диканського району де став проживати на кошти він тимчасових заробітків. 06.05.2017року він разом зі своєю майбутньою дружиною ОСОБА_10 перебував в центрі с. Стасі Диканського району, де проходило святкування "Дня села". Він та його дівчина вживали алкогольні напої. Під час розпиття пива між ним та ОСОБА_10 виникла словесна сварка. В цей час були присутні громадяни, які зробили йому зауваження щодо його не правильної поведінки відносно дівчини. Так як, він перебував в стані алкогольного сп"яніння і не міг повністю контролювати свої дії та емоції, він став з`ясовувати відносини з вказаними громадянами. З метою припинення цього кимось із присутніх були викликані працівники поліції, які знаходилися в селі для охорони громадського порядку. Коли прибули працівники поліції, вони стали розбиратися в конфліктній ситуації учасником якої був він. Один працівників поліції, який був одягнений в комуфляжному форменому одязі відвівши його в сторону запропонував йому покинути місце святкування та іти додому, на що він погодився. Коли він мав намір іти додому і забрати свою дівчину він побачив як між ОСОБА_10 та молодою жінкою виникла сварка. Під час цієї словесної сварки жінки кричали та розмахували руками, а між ними знаходився працівник поліції ОСОБА_6 , який намагався втихомирити дівчат. Далі, він побачив, що його дівчина упала на коліно, а тому вирішив їй допомогти піднятися, думаючи при цьому, що винуватим у її падінні є працівник поліції ОСОБА_6 , так як той був одягнений у формений одяг зі знаками розпізнавання. Він нічого не кажучи оточуючим підбіг до поліцейського та наніс йому з силою руками стиснутими в кулаки декілька ударів в голову, а саме в обличчя. Наносячи вказані удари він бачив як працівник поліції від них закривається руками, але він неконтролював своєї поведідки, бо був злий та встані алкогольного сп"яніння. В цей час до них підбіг інший працівник поліції та звалив його на землю, при цьому до нього були застосовані спеціальні засоби у виді кайданок на руки та гумового кійка. Розуміє, що він вчиняв не правильно та вважає, що конфліктні ситуації між ним та місцевими мешканцями, а також працівниками поліції виникли внаслідок неправильної його поведінки та надлишкового вживання, вказаного дня, алкогольних напоїв. Пообіцяв більше не скоювати злочинів.

Незважаючи на визнання своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними та перевіреними судом належними та допустимими доказами:

- письмовими рапортами інспектора з РС Диканського ВП - ОСОБА_6 (а. с. № 83 ), з яких слідує, що вказаний інспектор під час профілактичної бесіди з жителями с. Стасі Диканського району отримав від обвинуваченого ОСОБА_4 тілесні ушкодження в область голови;
- письмовим рапортом оперуповноваженого СКР Диканського ВП ОСОБА_7 (а.с. № 85 ), з якого вбачається, що він під час здійснення охорони громадського порядку в с. Стасі Диканського району, помітив як між громадянами виникла сварка. А підійшовши ближче, помітив як обвинувачений ОСОБА_4 поводив себе агресивно і з кулаками накинувся на його колегу ОСОБА_6 ;

- листом сільського голови с. Стасі Диканського району, ОСОБА_11 , дослідженого в судовому засіданні (а.с. № 100 ), з якого вбачається, що вказаний голова звертається до Начальника Диканського ВП ГУНП в Полтавській області з проханням у зв`язку з проведенням масових гулянь під час святкування Дня села 06 травня 2017 року для забезпечення охорони громадського порядку дільничного офіцера з 12:00 год. до 23:00 год.;

- планом розрахунком Диканського ВП ГУНП в Полтавській області по забезпеченню охорони публічного порядку та безпеки громадян під час проведення Дня села в с. Стасі Диканського району 06 травня 2017 року, дослідженого в судовому засіданні (а.с. № 101), з якого вбачається, що вказаним планом затвердженого начальником Диканського ВП ГУНП в Полтавській області визначена охорона публічного порядку в с. Стасі, Диканського району у з в`язку з святкуванням "Дня села", яка покладається на потерпілого, лейтенанта поліції ОСОБА_6 та лейтенанта поліції ОСОБА_7 :
- показаннями даними у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 , який пояснив, що 06. 05. 2017 року, він як працівник Диканського ВП ГУНП в Полтавській області на підставі наказу начальника Диканського ВП ОСОБА_12 був залучений до охорони публічного порядку та безпеки громадян під час проведення "Дня села", в с. Стасі Диканського району. З цією метою, він спільно з оперуповноваженим СКП Диканського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_7 прибули о 18 годині прибули до с. Стасі Диканського району на площу в центрі села, де саме відбувалися масові заходи, присвяченій дню села.
Близько 21 години 00 хвилин, того дня, до нього підійшла місцева жителька, яка представилася як ОСОБА_8 та повідомила, що неподалік торгівельної виїзної палатки, де здійснювався продаж продуктів харчування, відбувався конфлікт, на що він спільно з оперуповноваженим СКП Диканського ВП ОСОБА_7 пішли до місця, на яке вказала ОСОБА_8 . Коли вони підійшли до торгівельної палатки ми помітили людей, в кількості близько 10 чоловік, які між собою розмовляли на підвищених тонах, дещо сперечалися, дехто з них виражався нецензурною лайкою. Підійшовши до даних громадян, він як працівник поліції відповідно представившись та пред`явивши службове посвідчення запитав, у присутніх про обставини, які відбувалися в даному місці, на що чоловік, пояснив, що декілька хвилин назад обвинувачений намагався вчинити бійку і при цьому зі слів даного чоловіка наніс йому удар. Потім, цей чоловік від написання заяви про отримання ним тілесних ушкоджень відмовився, а лише попрохав їх провести з ним профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення ним в подальшому протиправних дій. Вподальшому молоді люди пояснили, що проведуть обвинуваченого додому, так як останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Розмовляючи з свідками даної події, приблизно через декілька хвилин потому, потерпілий помітив як молодий хлопець, який як потім вияснилося був саме ОСОБА_4 знову підійшов до чоловіка, з котрим у нього незадовго відбувався конфлікт та знову почав конфліктувати з останнім. При цьому, ОСОБА_4 розмахував руками стосовно цього чоловіка, кричав на останнього, ображав нецензурною лайкою. Зрозумівши з ситуації, яка склалася та з метою недопущення вчинення бійки між ОСОБА_4 та даним чоловіком, він підійшов до них та попрохав обвинуваченого заспокоїтися та відійти далі. На його неодноразові вимоги заспокоїтися обвинувачений не реагував, а навпаки продовжував конфліктувати. З метою заспокоїти останнього, він став перед обвинуваченим та почав робити декілька невеликих кроків вперед на останнього, змушуючи таким чином ОСОБА_4 відійти назад та заспокоїтися, але в цей час до ОСОБА_4 та потерпілого підбігла мешканка селища ОСОБА_13 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Потім ОСОБА_10 перебуваючи в збудженому стані, виражалася в бік працівників поліції нецензурною лайкою та вимагала, щоб відійшли від обвинуваченого. ОСОБА_14 запропонував заспокоїтися, на що ця дівчина не реагувала, а навпаки розмахувала руками, ображала нецензурною лайкою, кричала. При цьому, він бачив, як ОСОБА_10 намагалася хапати ОСОБА_7 за формений одяг. Намагаючись припинити незаконні дії ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_4 , він відповідно спілкувався з обвинуваченим, намагаючись відвести його в сторону, а ОСОБА_7 розмовляв весь час з ОСОБА_10 , намагаючись заспокоїти останню та припинити її неадекватні дії. В подальшому, через декілька секунд, він, стоячи з ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_10 , біля якої ОСОБА_7 уже не було, намагалася вчинити бійку з іншою жінкою, а саме стоячи одна навпроти одної руками хапали один одного за одяг, при цьому голосно кричали одна на одну, ображали нецензурною лайкою. З метою припинити протиправні дії ОСОБА_10 та невідомої йому жінки, він підійшов до них та став між ними, обличчям до ОСОБА_10 , спиною - відповідно до невідомої жінки. Стоячи між ними, він таким чином намагався завадити нанесення ударів одна одній. При цьому, дещо роблячи невеликі кроки вперед в бік ОСОБА_10 . Як пояснив далі потерпілий таким чином він змусив останню відступити назад. На його зауваження та вимоги, ОСОБА_10 реагувала, а навпаки почала ображати його та його ОСОБА_7 нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою. В цей час, він знаходився навпроти ОСОБА_10 , обличчям розвернутий до неї. Де саме в цей момент знаходився ОСОБА_4 та ОСОБА_7 він не бачив. В подальшому з лівої сторони підбіг обвинувачений та різко наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока. Від отриманого удару він дещо розгубився, так як не очікував та й не бачив обвинуваченого ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_4 уже став ближче напроти нього та кулаком лівої руки наніс ще один удар в обличчя, а саме в ділянку правої щелепи. Від вказаного удару він підняв свої руки вгору та ними ж затулив своє обличчя, намагаючись таким чином уникнути подальшого отримання ударів в обличчя. Але, обвинувачений не зупинився та продовжив наносити ще декілька ударів по черзі правою та лівою руки по голові. В цей час до обвинуваченого ОСОБА_4 підбіг інший працівник поліції ОСОБА_7 та знаходячись збоку від ОСОБА_15 , руками обхватив останнього за тулуб та руки, і силою відтягнув його від потерпілого та з метою припинити протиправне посягання на його життя та здоров`я. Потім він з метою змусити обвинуваченого ОСОБА_4 припинити протиправні дії, повалив останнього на землю та притиснув його до землі. Але обвинувачений ОСОБА_4 не заспокоївся та намагався відштовхнути ОСОБА_7 , вирватися від нього, при цьому ображав нецензурною лайкою та намагався руками вдарити останнього;
- аналогічним показаннями даними у судовому засіданні свідком ОСОБА_7 , який пояснив, що 06. 05. 2017 року, він як працівник Диканського ВП ГУНП в Полтавській області на підставі наказу начальника Диканського ВП ОСОБА_12 був залучений до охорони публічного порядку та безпеки громадян під час проведення масового заходу "День села" в с. Стасі Диканського району та здійснював затримання обвинуваченого ОСОБА_4 після нанесення останнім тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_6 ;
- показаннями даними в суді свідком ОСОБА_11 , з яких вбачається що він як голова Стасівської сільської ради Диканського району, з метою підтримання громадського порядку на день святкування "Дня села Стасі" запросив працівників поліції. 06 травня 2017 року в село на автомобілі прибули два працівника поліції Диканського ВП . Їм була поставлена задача здійснювати охорону громадського порядку. Святкування відбувалося на стадіоні. Близько 21 години до нього зателефонував депутат сільської ради ОСОБА_9 та повідомив, що на святкуванні відбувається сварка між громадянами. Коли він прийшов на місце конфлікту по побачив, як два працівники поліції намагалися припинити сварку, яка виникла між місцевими мешканцями. При цьом,у одна молода дівчина розмахувала руками кидалася на працівників поліції, а молодий хлопець, який був біля неї поряд вів себе неадекватно, ображав присутніх нецензурною лайкою. Цим хлопцем виявився місцевий житель, обвинувачений ОСОБА_4 , який відбував покарання за вироком суду. Побачивши ці дії вказаних осіб він звернувся до працівників поліції з проханням забрати обвинуваченого з місця святкування, а сам пішов по справах. Як пізніше стало йому відомо, що обвинувачений, пізніше, того ж дня наніс тілесні ушкодження інспектору поліції ОСОБА_6 ;
- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які в судовому засіданні, кожен, підтвердили факт виникнення конфліктної ситуації між мешканцями села Стасі Диканського району, 06 травня 2017 року в день святкування дня села. Винуватцем цієї ситуації є обвинувачений по справі, мешканець села Стасі, ОСОБА_4 , який будучи в стані алкогольного сп"яніння спочатку конфліктував з свідком ОСОБА_9 , а потім коли прибули два працівники поліції, з метою припинення конфлікту, він наніс тілесні пошкодження одному з них. Ніхто з вказаних свідків не бачив, що працівники поліції вчиняють якісь дії відносно дівчини, яка була з обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , яка також, того ж, дня вчиняла сварки з місцевими мешканцями;
- показаннями в суді свідка ОСОБА_19 , яка дала свідчення проте, що 06 травня 2017 року вона як і решта мешканців с. Стасі Диканського району святкувала "День села" та перебувала на святкуванні разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 . Близько 20 години її чоловік повідомив їй що в нього виникла сварка з місцевим жителем, обвинуваченим ОСОБА_4 , який наніс йому удар рукою в обличчя. Були викликані працівники поліції, які в селі охороняли громадський порядок. Коли прибули працівники поліції вона побачила на них форменний одяг зі знаками розпізнання на ньому. Працівники поліції з обвинуваченим, який був в стані алкогольного сп`яніння, провели профілактичну бесіду. Поряд з ним вона побачила молоду дівчину, подругу обвинуваченого, яка також була в стані алкогольного сп"ніння, бо розмахувала руками, вела себе зухвало, виражалася в бік працівників поліції нецензурною лайкою, намагалася їх хапати за формений одяг. Побачивши цю непристойну поведінку вказаної особи, вона підійшла до неї, і зробила їй зауваження та намагалася відвести її від працівників поліції, які розмовляли з обвинуваченим. ЇЇ дії не дали позитивного результату, а ще більше озлобили дівчину, як пізніше вона дізналася, що це була ОСОБА_10 . Вказана особа почала розмахувати руками перед її обличчям, намагаючись щось довести. Побачивши це до них підійшов поліцейський ОСОБА_6 , який став між ними, лицем до ОСОБА_10 та став робити останній зауваження на які та не реагувала. В цей час коли вона відступила назад, щоб іти з даного місця, вона побачила, як з боку до поліцейського підбіг обвинувачений ОСОБА_4 та почав наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 . Він наніс більше трьох ударів, а саме бив в лице потерпілого руками, ( пальцями рук стиснуті в кулаки). В цей час до них підбіг інший поліцейський та завалив на землю обвинуваченого ОСОБА_4 . Далі вона пішла в інше місце;
- довідкою з Комунальної установи "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" Полтавської обласної ради, дослідженої в судовому засіданні ( а.с. № 94 ), з якої слідує, що 06.05.2017 року о 23:00 год потерпілому ОСОБА_6 , після його огляду, був встановлений діагноз: забій обличчя. Надана допомога: холод на місце забою, про що свідчить запис у журналі реєстрації амбулаторних хворих № 403;
- висновком експерта від 07.05.2017 року, дослідженого а судовому засіданні( а.с. № 177), з якого вбачається, що на основі судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, встановлено, що на тілі потерпілого , встановлені тілесні ушкодження у вигляді синця, садна шкіри нижньої повіки лівого ока, які утворилися від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, можливо в строк і за обставин на які посилається потерпілий ОСОБА_6 та кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження;
- висновком службового розслідування за фактом отримання 06.06.2017 року тілесних ушкоджень інспектором з режиму секретності Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_6 , який було досліджено в судовому засіданні (а.с. № 104-107 ), з якого вбачається , що факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 знайшов підтвердження. Порушень нормативно-правових актів з боку поліцейських не виявлено.;
- висновком експерта від 19.05.2017 року, дослідженого а судовому засіданні ( а.с. № 95-96), з якого вбачається, що з метою зя"сування наявності на тілі обвинуваченого тілесних ушкоджень, отриманих ним в результаті застосування до нього працівниками поліції спецзасобів, з метою припинення вчинення ним кримінального злочину, була призначена судово-медична експертиза. З висновку цієї експертизи слідує, що у обвинуваченого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на декілька груп. Так до першої групи відносяться; гематоми м"яких тканин в кількості 2-х з ділянками просвітління в кількості 3-х на їх поверхні лівого стегна, кваліфікуються як в своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я. До другої групи відносяться: ділянки гіперпігментації шкіри лівого та правого променево - зап"ясних суглобів, які є результатами загоєння саден шкіри кваліфікуються, як в своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інший предмет з подібними характеристиками, а в тому числі предмети продовгувальної форми, можливо в строк та при обставинах зазначених в описовій частині експертизи;
- висновком медичного огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного сп"яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів. що знижують увагу та швидкість реакції, дослідженого в судовому засіданні (а.с. № 176 ), з якого вбачається, що під час огляду 06.05.2017 року о 21 год. 32хв. обвинуваченого ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння, було встановлено, що вказана особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
За наведених вище обставин, суд ставиться критично до показань обвинуваченого ОСОБА_4 в суді, який на початку розгляду справи свою вину у чиненні злочину визнавав частково, а саме стверджував, що на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення його спровокувала поведінка працівників поліції, які не коректно поводилися з його дівчиною та майбутньою дружиною, ОСОБА_10 чим спровокували його на вчинення ним протиправних дій, бо ці його показання спростовані перевіреними в суді належними та допустимими доказами. За вказаних обставин, суд оцінює зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 даними на кінці судового розгляду, як спробу зменшити свою відповідальність за вчинений ним умисний злочин, вчинений ним під час умовно-дострокового звільнення з місць обмеження волі та з метою можливого отримати більш меншого виду покарання ніж передбачає санкція ст. 345 ч. 2 КК України, а тому вважає ці покази як захистом обвинуваченого від покарання визначеного судом.

Також, суд не бере до уваги показання дані в суді свідка ОСОБА_20 , допит якої в судовому засіданні був ініційований стороною захисту, з метою завести суд в оману, стосовно питання про ініціатора вчинення протиправних дій на святкуванні "Дня села", бо саме цей свідок, в судовому засіданні стверджувала той факт, що конфлікт між працівниками поліції та обвинуваченим ОСОБА_4 щодо нанесення останнім працівнику поліції тілесних ушкоджень виник після того як працівники поліції образили її образливим словом, а потім вона внаслідок неправомірних дій працівника поліції, потерпілого ОСОБА_6 пошкодила ногу. При цьому, ніхто з допитаних в суді свідків не підтвердив даного факту, бо кожен свідок у своїх показаннях, стверджував ту обставину, що ініціаторами конфлікту вказаного вище, у вечірній час 06.05.2017 року, під час проведення масових заходів в с. Стасі Диканського району, були обвинувачений ОСОБА_4 та його теперішня дружина ОСОБА_20 , які перебували на той час в стані алкогольного сп`яніння, що в суді не заперечувалося цими особами.

Не заслуговують на увагу і твердження обвинуваченого та його захисника стосовно належності та недопустимості доказів, які були зібрані під час проведення досудового розслідування стороною обвинувачення, бо в підтвердження цього обвинувачений та його захисник суду не надали жодного доказу, який спростовує докази зібрані стороною обвинувачення, так як це вимагає кримінальний процесуальний Кодекс України.

Суд, також, не приймає до уваги, як належний та допустимий доказ, надані суду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 матеріали, що стосуються звернень його та свідка ОСОБА_10 до правоохоронних органів з приводу наявних в останньої тілесних ушкоджень станом на 22.05.2017 року, бо вказані матеріали ніякого відношення до кримінального провадження, що розглядається в суді, про обвинувачення ОСОБА_4 , за ст. 345 ч. 2 КК України не мають.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За вказаних обставин, суд вважає, вказана особа має право з своєю заявою щодо наявних в неї тілесних ушкоджень повторно звернутися до правоохоронних органів.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 345 ч. 2 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 , 06. 05. 2017 року, близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що біля його подруги ОСОБА_10 знаходиться працівник поліції одягнений у форменный одяг з відповідними знаками розпізнання, який виконує свої службові обов`язки, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, раптово підбіг та наніс потерпілому - інспектору з режиму секретності Диканського ВП ОСОБА_6 по черзі кулаком правої та лівої руки чотири удари в область обличчя, в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді синця, садна шкіри нижньої повіки лівого ока, які кваліфікуються у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому за статтею 345 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його часткове каяття та відсутність тяжких наслідків, молодий вік обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд знаходить, рецедив злочинів та вчинення даного злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, має непогашену судимість за чинення умисного злочину, новий злочин вчинив під час умовно - дострокового звільнення від порання, визначеного йому вироком Диканського районного суду від 13.08.2014 року, новий злочин вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, за місцем проживання характеризується негативно, на прийняті до нього міри виховного характеру не реагує, є працездатною особою але не займається суспільнокорисною діяльністю, висновків своїм діям не робить, бо продовжує вчиняти умисні злочини, тому суд не вбачає підстав для застосування до цього обвинуваченого положень ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання, а вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання у виді реального позбавлення волі, що передбачено вимогами ст. 345 ч. 2 КК України.

Крім цього, враховуючи, що вищевказаний злочин обвинувачений ОСОБА_4 скоїв в період умовно - дострокового звільнення за попереднім вироком Диканського районного суду Полтавської області від 13. 08. 2014 року, суд вважає за необхідне при призначенні йому покарання застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та за сукупністю вироків до призначеного покарання за новий злочин, слід приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком, перерахувавши його в позбавлення волі відповідно до вимог ст. 72 КК України, де одному дню позбавлення волі дорівнює два дні обмеження волі, а потім призначити йому остаточне покарання.

З метою належного виконання вироку суду прокурор в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з особистого зобов"язання на утримання під вартою. При цьому, він навів суду ризики, які існують на час розгляду справи в суді, а саме, що обвинувачений може зникнути з місця свого проживання та переховуватися від призначеного судом покарання. Та зазначив, що обвинувачений за вчинений ним умисний злочн повинен, реально відбувати покарання лише в місцях позбавлення волі, так як будь-які інші види покарання визначені КПК України перевиховати обвинуваченого не можуть.

Суд вислухавши з цього приводу думки учасників судового засідання вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в суді прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ст. 177 КПК України, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від виконання рішення суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому, суд також не бере до уваги, твердження захисника обвинуваченого, що дружина обвинуваченого є вагітною, а тому обвинувачений, якщо залишиться на волі буде їй допомагати та забезпечувати сім"ю матеріально. Як встановлено в суді обвинувачений ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_20 проживають окремо один від одного. Даного факту в суді не заперечували і вказані особи. За цих обставин вказане твердження захисника обвинуваченого суд вважає безпіставним.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді реального позбавлення волі, тому до вступу вироку в законну силу запобіжний захід йому слід змінити із особистого зобов`язання на утримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити виконання цим обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

При цьому суд вважає не доцільним застосовувати при зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з особистого зобов"язання на утримання під вартою застави, для забезпечення виконання обвинуваченим обов"язків, передбачених КПК України.

Так, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні якщо злочин, вчинено із застосування насильства або з погрозою його застосування.

В суді з"ясовано, що злочин обвинуваченим вчинено умисно із застосуванням насильства, шляхом спричинення потерпілому ОСОБА_6 при виконанні ним службових обов"язків працівника правоохоронних органів тілесних ушкоджень та залишаються ризики, передбачені п.1 та п.5 ст. 177 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді 1(одного року) і 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України ОСОБА_4 частково приєднати до призначеного покарання за цим вироком, не відбуте покарання призначене вироком Диканського районного суду Полтавської області від 13. 08. 2014 року за ч. 1 ст. 122 КК України у виді чотирьох місяців обмеження волі, що у перерахунку до ст. 72 КК України становить 2 (два) місяці позбавлення волі, виходячи з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі та остаточно обрати засудженому покарання у виді 1 (одного) року та 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду і строк відбування покарання йому обчислювати з 01 листопада 2017 року.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: