АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1366/17 Справа № 201/1776/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 0000246 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону, Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29 квітня 2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 17 вересня 2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 08 серпня 2016 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
За вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітнгя 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 2 місяців позбавлення волі не відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2016 року, визначивши остаточно до відбування три роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховується з моменту затримання після набрання вироком законної сили
Вирішено питанння стосовно процесуальних витрат.
Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити в частині призначеного покарання вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2017 року та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 2 місяців позбавлення волі не відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2016 року, визначивши остаточно до відбування 2 (два) роки 8 (весім) місяців позбавлення волі
В інший частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його дій, посилається неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту. Зазначає, що судом першої інстанції призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання у вигляді 2 місяців позбавлення волі - невідбутого за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2016, визначив остаточно до відбуття 3 роки позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції в порушення зазначених вимог кримінального закону призначив ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за те, що він, близько 09 години 00 хвилин 19.01.2017 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, таємно, повторно, викрав електрочайник марки «Elbee Ladybird» білого кольору вартістю 336 гривень, що належить ОСОБА_8 , з викраденим майном вийшов з приміщення вищевказаної квартири та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 336 гривень.

В ході апеляційного розгляду прокурор, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Потерпілий підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні та вважав вирок суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію їх дій є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, ніким з учасників судового процесу не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність відносно ОСОБА_6 та необхідність зміни вироку суду в частині призначеного покарання колегія суддів вважає їх обгрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Частиною 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Так, згідно з п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України Х° 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Окрім того, відповідно до роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 29 зазначеної Постанови, покарання має бути визначено у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникало жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Разом з тим, як вбачається із резолютивної частини оскаржуваного вироку, суд призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання у вигляді 2 місяців позбавлення волі - невідбутого за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2016 року, визначив остаточно до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

А тому виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за скоєння кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного цим вироком покарання часткового приєднати невідбуту частину покарання у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 2 (двох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4