н/п 1-кп/640/124/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2018 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , будучі зацікавленою у отриманні запропонованої останні книжної шафи, оговорила із ОСОБА_6 умови її виготовлення, строки, її повну вартість і суму передплати.
ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою заволодіння шляхом обману та зловживання довірою, грошовими коштами ОСОБА_4 , надав її заздалегідь підготовлений, надрукований із використанням комп`ютерної техніки ескіз-проект книжної шафи та уклав із нею договір про виконання робіт від 12.09.2015, згідно якого був зобов`язаний у строк не більше 40 діб, виготовити книжну шафу, отримавши передплату у сумі 9900 гривень (у розмірі 70% вартості заказу), а повну суму грошей, тобто ще 4300 гривень, згідно домовленості, отримати після встановлення меблів.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбачене ч.1 ст.190 КК України, (шахрайство) а саме, в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
Вина ОСОБА_6 у скоєні злочину підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.
Заявою потерпілої до поліції від 15.02.2016р., про вжиття заходів до ОСОБА_6 , який у неї 12.09.2015р. взяв кошти в сумі 9900 грн. у якості передоплати за шафу, однак шафу не зробив, кошти не повернув. Вказана заява зареєстрована у ЄРДР.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який підтвердив, що дійсно мати хотіла замовити книжну шафу, знайшла майстра, це був раніше не знайомий ОСОБА_6 .. Він приходив до них додому: АДРЕСА_2 , два рази, спочатку здійснити заміри, потім приніс договір. В його присутності мати передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10 000 грн. за виготовлення шафи. В подальшому ОСОБА_6 зі слів матері повідомляв про різні причини не виготовлення шафу, потім взагалі перестав відповідати на дзвінки.
Договір підписаний ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . До договору доданий ескіз зі схематичним зображенням шафи.
За висновками, проведених Харківським Науково-дослідним експертно криміналістичним центром, експертиз №165 від 27.05.2016р., №342 від 13.09.2016р.:
рукописні записи в договорі від 12.09.2015р. виконані ОСОБА_6 ;
рукописні записи на аркуші паперу з схематичним зображенням шафи виконані ОСОБА_6 ;
підпис від імені ОСОБА_6 в рядку «Пелипенко » в договорі від 12.09.2015р. виконаний ОСОБА_6 ;
підпис від імені ОСОБА_6 в нижньому правому куті на аркуші паперу зі схематичним зображенням шафи, виконаний ОСОБА_6 .
Посилання захисника на неповноту проведеної експертизи, зокрема відсутність з`ясування чи виконані записи у договорі та підписи іншою особою, а не ОСОБА_6 , є безпідставними, оскільки із вступних частин проведених експертиз вбачається, що питання яке ставилося перед експертом було сформульовано - чи виконані записи та підпис ОСОБА_6 або іншою особою та експерт відповів на поставлені питання в повному обсязі.
При проведені експертизи були використані - експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_6 на 10 аркушах, які згідно із заявою він надав добровільно; надані добровільно ОСОБА_6 вільні зразки почерку та підпису у договорах, протоколі, а також отримані на підставі ухвали слідчого судді, оригінали документів із підписом та почерком ОСОБА_6 .
Таким чином, проведені експертизи відповідають Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом МОЗ від 08.10.98 № 53/5, документи для проведення експертиз отримані у відповідності до положень ст.ст. 93, 159, 160, 245 КПК України, тому експертизи №165 від 27.05.2016р., №342 від 13.09.2016р. є належними та допустимими доказами.
Протокол впізнання за участю ОСОБА_4 , суд вважає не належним доказом, оскільки в ньому відсутнє вказання кого саме із пред`явлених їй чотирьох чоловіків вона впізнала.
Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчинені злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України, (шахрайство) а саме, в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
Як особа ОСОБА_6 : має постійне місце проживання за яких характеризується задовільно, одружений, є працездатним, однак ніде не працює (доказів працевлаштування суду не надано), раніше не судимий.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ті обставини, що обвинувачений знаючи про наявність даного кримінального провадження у суді на судові засідання не з`являвся, переховувався від суду, внаслідок чого був оголошений у розшук, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі, яке буде достатнім для його покарання, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів .
Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За загальними правилом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що обов`язок сплатити ОСОБА_6 ОСОБА_4 матеріальну шкоду виникало тільки на підставі даного вироку суду, на теперішній час підстав для застування ч.2 ст. 625 ЦК України, суд не вбачає.
Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Також ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 штраф на підставі п. 4.1 договору на виготовлення шафи від 12.09.2015р.
Згідно п.4.1. договору від 12.09.2015р., укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на виготовлення меблі - в наслідок порушення термінів виготовлення, доставки або монтажу виконавець виплачує замовнику штраф в розмірі 1% від ціни виготовлення, доставки або монтажу за кожен день прострочки.
Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За ч.1 , ч.2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю ч.1 ст. 216 ЦК України.
Враховуючи нікчемність договору від 12.09.2015р., наслідки не дотримання його умов в даному випадку не застосовуються та підстави для стягнення штрафу за п.1.4 договору відсутні.
Відповідно до ч.1 , ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних переживання, зміні звичайних умов життя, однак при визначені її розміру, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру спричинених ОСОБА_4 моральних страждань, їх наслідки й інших негативних впливів, а також виходить з принципів розумності та справедливості, визначає розмір такої шкоди в сумі 4000 грн.
Процесуальні витрати на проведення почеркознавчої експертизи в сумі 2166 грн. 56 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік.
Стягнути ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 2166 грн. 56 коп.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1