Номер провадження:1-кп/521/1107/17
ВИРОК
Іменем України

21.12.2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобич, Львівської області, українка, гр. України, не працевлаштована, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не заміжня, раніше судима за ч. 1 ст. 185 КК України, вироком Малиновського районного суду м. Одеси засуджена до штрафу в розмірі 1 275 гривень,

в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2017 року, о 10 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщення магазину «ТРАШ», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова 84, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, обрала об`єктом свого злочинного посягання майно, яке перебувало в жіночій сумці, чорного кольору, яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 впевнившись що її дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшла впритул з лівої сторони до потерпілої ОСОБА_6 та простягла свою праву руку до вищевказаної сумки, яка знаходилась на лівій руці потерпілої ОСОБА_6 звідки намагалась витягнути гаманець, чорного кольору, шкіряного матеріалу, вартістю 150 гривень, в якому знаходились грошові кошти одною купюрою номіналом в 500 гривен, с/н якої БН 7026889, але дії ОСОБА_4 були помічені та викриті потерпілою ОСОБА_6 , чим ОСОБА_4 не змогла довести свій злочинний умисел до кінця і розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, оскільки була викрита потерпілою, в результаті чого попереджено завдання матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_6 , на суму 650 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, оскільки ОСОБА_4 визнала себе винною у скоєному нею кримінальному злочині, сприяла при розслідувані кримінального провадження, шкода завдана кримінальним злочином попереджена, потерпіла претензій майнового та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не має, та цивільний позов не пред`явила.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона 10 листопада 2017 року, о 10 годині 55 хвилин, перебуваючи у приміщення магазину «ТРАШ», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова 84, підійшла впритул з лівої сторони до ОСОБА_6 та простягла свою праву руку до її сумки, яка знаходилась на лівій руці потерпілої ОСОБА_6 , звідки намагалась витягнути гаманець, але її дії були помічені та викриті потерпілою ОСОБА_6 . Підтверджує, що 22.11.2017 року склала угоду про примирення з потерпілою ОСОБА_6 , та розуміє всі наслідки укладання вказаної угоди.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила, що 22.11.2017 року вона добровільно уклала угоду про примирення між нею та ОСОБА_4 , згідно якої вони просять суд затвердити вказану угоду, та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Захисник підтримує думку обвинуваченої та потерпілої, та просить задовольнити укладену угоду.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, згідно якої, просить суд призначити узгоджене покарання ОСОБА_4 .

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідає інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними, або сторони не примирилися відсутні, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченої, та умови угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою.

Обтяжуючих покарання обставин щодо ОСОБА_4 не встановлено.

Обставини які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є: визнання провини в повному обсязі, щире каяття, укладення з потерпілою угоди про примирення.

При викладених обставинах суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних злочинів можливе без ізоляції її від суспільства і вважає можливим призначити покарання вказане в угоді про примирення від 22.11.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 314, 315, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22.11.2017 р. між обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням № 0004492 від 10.11.2017 р.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на засуджену такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлено.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 років.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1