АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 листопада 2017 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах арештованої ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алмати, громадянки Республіки Казахстан, з вищою освітою, не одруженаої, має неповнолітню дитину, 2007 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої на території України, в АДРЕСА_2 ,

розшукується компетентними органами Республіки Казахстан для виконання вироку суду,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
особи, щодо якої вирішується

питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 ,

Народного депутата України ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 та застосовано відносно громадянки Республіки Казахстан екстрадиційний арешт у вигляді тримання під вартою до 01 січня 2018 року, до вирішення питання про її видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Казахстан, для виконання вироку Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував, що на даний момент існують достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянки Республіки Казахстан ОСОБА_6 , оскільки застосування до неї екстрадиційного арешту до вирішення питання про її видачу для виконання вироку Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Казахстан є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останньої переховуватися, з метою уникнення передачі її компетентним органам іноземної держави.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах затриманої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати щодо останньої запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою особистої поруки осіб, які заслуговують на довіру.

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала винесена без врахування вимог КПК України, Європейської конвенції про видачу правопорушників, та без будь якої оцінки доводів сторони захисту, зокрема, про переслідування ОСОБА_6 правоохоронними органами Республіки Казахстан на підставі її політичних переконань, без врахування міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 , її звернення у березні 2017 року до компетентних органів України за наданням статусу біженця та іншого.

Зазначає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про застосування екстрадиційного арешту не взято до уваги наявність обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_6 правоохоронним органам Республіки Казахстан.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що слідчим суддею не було враховано подані стороною захисту заяви народного депутата України ОСОБА_10 від 31 листопада 2017 року, та заяву виконавчого директора "Української Гельсінської спілки з прав людини" ОСОБА_12 від 02 листопада 2017 року, у яких зазначені особи, які заслуговують на особливу довіру, просять суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді їх особистої поруки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення арештованої, її захисників та Народного депутата України, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року ОСОБА_6 визнана винною та засуджена за ст.ст. 177 ч. З п. «б» (шахрайство, вчинене неодноразово, у великому розмірі), 325 ч. 3 (використання підробленого документу) КК Республіки Казахстан в редакції від 17 липня 1997 року до 7 років позбавлення волі.
Вирок вступив в законну силу 11лютого 2010 року.
Постановою Ілійського районного суду Алматинської області від 27 серпня 2010 року відбуття призначеного ОСОБА_6 покарання відстрочено до досягнення її малолітньої дитини ОСОБА_13 14 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою Бостандикського районного суду №2 м. Алмати від 14 квітня 2017 року оголошено розшук ОСОБА_6 , у зв`язку з порушенням порядку відбуття покарання та переховуванням від контролю служби пробації, з обранням запобіжного заходу - тримання під вартою.

16 червня 2017 року слідчим суддею санкціонована постанова про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
Постановою Бостандикського районного суду №2 м. Алмати від 29 червня 2017 року відстрочка відбуття покарання, призначена на підставі постанови, скасована, та прийнято рішення про виконання призначеного вироком Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року покарання.
Згідно з постановою Бостандикського районного суду № 2 м. Алмати від 16 серпня 2017 року, строк не відбутого ОСОБА_6 покарання складає 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів.
22 жовтня 2017 року о 01 год. 46 хв. працівниками Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Алмати Республіки Казахстан.
Ухвалюю слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року до ОСОБА_6 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 18 діб до надходження запиту казахстанської сторони про її видачу.
Генеральною прокуратурою України 28 серпня 2017 року отримано запит компетентного органу Республіки Казахстан про видачу ОСОБА_6 для приведення вироку до виконання.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_6 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.
У ході перевірки встановлено, що рішенням Державної міграційної служби України від 18 жовтня 2017 року № 401-17 громадянці Республіки Казахстан ОСОБА_14 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Запит компетентного органу казахстанської сторони про видачу особи може бути розглянутим, оскільки ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді позбавлення волі і не відбутий строк становить не менше чотирьох місяців. Строки давності виконання обвинувального вироку не закінчилися.
31 жовтня 2017 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до громадянки Республіки Казахстан ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про її видачу та фактичну передачу до Республіки Казахстан.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року зазначене клопотання задоволено.

Застосовуючи екстрадиційний арешт щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для застосування відносно останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вона розшукується компетентними органами Республіки Казахстан для виконання вироку Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року, а також може переховуватися від компетентних органів як України, так і Республіки Казахстан.

Вивчивши матеріали провадження за клопотанням заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 , колегія суддів встановила, що ОСОБА_6 розшукується правоохоронними органами Республіки Казахстан для виконання вироку Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року.
ОСОБА_6 визнана винуватою та засуджена за ч. 3 п. «б» ст. 177 , ч. 3 ст. 325 КК Республіки Казахстан, які законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України і є екстрадиційними, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад один рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та нормами міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а екстрадиційний арешт застосовується, як то визначено в п. 10 ст. 584 КПК України, до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Одночасно слідчий суддя при вирішенні даного питання має керуватися і частинами 1 та 2 ст. 585 КПК України. Зокрема, у разі наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При цьому слідчий суддя обов`язково має врахувати:

- відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
- тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
- вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
- міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Такі дані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту належним чином перевірені не були.

Зокрема, як встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_6 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має міцні соціальні зв`язки та малолітнього сина на утриманні. При цьому, як запевнила сама ОСОБА_6 , вона не має на меті переховуватися від правоохоронних органів України, оскільки ніяких злочинів не вчиняла, а переслідується казахстанськими правоохоронними органами з політичних мотивів.

Разом з тим, необхідно звернути увагу, що заступник прокурора Київської області, звертаючись до слідчого судді з відповідним клопотанням, не вирішив питання щодо місця перебування малолітнього сина громадянки ОСОБА_6 .

Крім того, колегія суддів враховує і те, що до суду першої інстанції були надані заяви від народних депутатів України ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та виконавчого директора «Української Гельсінської спілки з прав людини» ОСОБА_12 , в яких вони особисто поручаються за виконання ОСОБА_6 покладених на останню обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити ОСОБА_6 до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. При цьому вони в своїх заявах охарактеризували ОСОБА_6 виключно позитивно, а Народний депутат України ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційної інстанції запевнила, що ОСОБА_6 не має на меті переховуватися від правоохоронних органів України.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що відносно ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом), у вигляді особистої поруки Народного депутата України ОСОБА_10 , оскільки саме такий запобіжний захід, за переконанням колегії суддів, зможе забезпечити у подальшому видачу ОСОБА_6 на запит іноземної держави у разі встановлення відсутності обставин, що виключають її видачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистої поруки, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 403, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах арештованої ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 та застосовано відносно громадянки Республіки Казахстан екстрадиційний арешт у вигляді тримання під вартою, до вирішення питання про її видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Казахстану, для виконання вироку Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 задовольнити частково.

Застосувати відносно громадянки Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки Народного депутата України ОСОБА_10 (посвідчення № 082), до вирішення питання про її видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Казахстану, для виконання вироку Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року.

ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити поручителю Народному депутату України ОСОБА_10 , що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розшукується компетентними органами Республіки Казахстан для виконання вироку Медеуського районного суду м. Алмати від 24 листопада 2009 року, а також, що вона, ОСОБА_10 , несе відповідальність за виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора, слідчого судді або до іншого органу державної влади за їх першою вимогою;

- не відлучатися з Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 20 січня 2018 року.

У разі невиконання поручителем ОСОБА_10 взятих на себе зобов`язань, на неї накладається грошове стягнення в розмірі визначеному ст. 180 КПК України.

Копію ухвали апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки надіслати для виконання до органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 .

Копії даної ухвали вручити ОСОБА_6 та її поручителю ОСОБА_10 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/5713/2016 Категорія: ст. 403 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1