В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/71/17
1-кп/534/44/17
21 листопада 2017 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001383 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольськ (м.Горішні Плавні) Полтавської області, громадянина України, освіта середня, працюючого на «Полтавському ГЗК» на посаді вогнетримника, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України раніше не судимого,
-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.11.2016 близько 18 години 10 хвилин обвинувачений знаходячись біля магазину «АТБ» розташованого за адресою: Полтавська область, м.Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, 37а, на грунті раптово неприязних відносин під час сварки з ОСОБА_5 , умисно наніс останній декілька ударів правою рукою зігнутою у кулак в обличчя, від чого ОСОБА_5 впала, після чого обвинувачений наніс потерпілій декілька ударів правою ногою в обличчя. Внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден та ран слизової нижньої губи, травматичного сколу емалі 1-го зуба на верхній щелепі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

13 січня 2017 року між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та сторони угоди досягли порозуміння щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 120 годин.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримавши угоду про примирення, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки затвердження угоди.

На підставі повного визнання своєї вини обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеним факт скоєння злочину та вину обвинуваченого у вчиненні злочинного діяння.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження потерпілому.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтримала затвердження угоди між нею і обвинуваченим та вказала, що дана угода не порушує жодних прав та повністю відповідає її інтересам, оскільки матеріальних та майнових претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою.

Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений не знаходиться на обліку у лікаря-психіатра та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога. За місцем проживання обвинувачений характеризується добре.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою відповідає вимогам ст.ст.471, 473 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою відповідає ч.1 ст.125 КК України, обвинувачений та потерпіла цілком розуміють права, визначені ст.474 КПК України, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, а тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою, із призначенням ОСОБА_4 покарання, визначеного в угоді про примирення, у вигляді громадських робіт строком на 120 годин.

За змістом ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році». Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений: безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в секторі «М» на території Донецької та Луганської областей м. Маріуполя Донецької області у період з 19.09.2015 по 12.01.2016 та з 31.01.2016 по 30.04.2016, отримав статус учасника бойових дій, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 дав згоду на застосування відносно нього амністії.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 394, 471-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 13 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0001383 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий чи прокурор мають право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотання про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілій роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.
Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1