Справа №127/3260/18
Провадження №1-кс/127/1553/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за №0005830 від 18.12.2017,-
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, яку мотивує тим, що слідчим ОСОБА_5 31 січня 2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2017 року за №0005830 по факту нанесення тілесних ушкоджень її малолітній дочці ОСОБА_6 її колишнім чоловіком ОСОБА_7 в зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вважає, що дана постанова є передчасною, незаконною та просить її скасувати, оскільки підставою до закриття кримінального провадження, на думку слідчого, є те, що суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України. У своїй постанові слідчий зазначає, що заподіяння легкого тілесного ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, у разі перевищення меж необхідної оборони або заходів, необхідних для затримання злочинця, не тягне за собою кримінальної відповідальності.

Слідчий, постановляючи рішення про закриття кримінального провадження на власний розсуд трактує норми КК України і не звертає увагу на те, що суб`єктивна сторона злочину по цій категорії характеризується прямим або непрямим умислом. Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 заподіяв дитині тілесні ушкодження у вигляді синців, які згідно з висновком експерта №1558 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета. Слідчий, в обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження, не вказує, які слідчі дії були проведені по справі, чи була допитана особа, яка спричинила тілесні ушкодження дитині та чи допитувались можливі свідки, чи очевидці цієї події. Слідчим досудове розслідування по справі проведено поверхнево, лише обмежуючись заявою про вчинення кримінального правопорушення, і то не в повному обсязі, та висновком експерта по справі, інших доказів слідчий по справі не здобув, а обмежився лише своєю уявою або домислами, які виразились у трактуванні норм кримінального права, тому ОСОБА_3 звернулась з даною скаргою до суду та просить зазначену постанову слідчого скасувати.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, просив її задоволити.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність слідчого.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали даної справи та матеріали кримінального провадження №0005830, суд вважає, що дана скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2017 року до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області звернулась ОСОБА_3 із заявою про притягнення до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_7 , який 15 грудня 2017 року приблизно о 13.25 год., перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час того як намагався забрати ключі від квартири у малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сильно здушив своєю рукою її ліве плече, внаслідок чого у неї утворились два синці у вигляді гематоми. По зазначеному факту 17 грудня 2017 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005830 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з постановою слідчого СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 січня 2018 року, кримінальне провадження №0005830 від 17 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з даним рішенням слідчого, звернулась до суду із вказаною скаргою.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, передчасно дійшов висновку про відсутність в діянні складу злочину, не провів необхідні слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.

У своїй постанові слідчий зазначила, що суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України. Однак доказів, що саме ОСОБА_7 внаслідок необережної вини заподіяв легкі тілесні ушкодження своїй доньці під час досудового розслідування слідчим здобуто не було.

Так, слідчим були допитані: ОСОБА_3 в якості потерпілої, малолітня донька ОСОБА_6 в якості малолітнього свідка, які повідомили про вищезазначену подію та підтвердили факт нанесення останній ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, та відібрані пояснення у ОСОБА_7 , який пояснив, що в той день своєї доньки ОСОБА_6 він не бачив та тілесних ушкоджень їй не наносив. На даний час в суді розглядається справа про поділ їх квартири. На його думку, колишня дружина написала заяву відносно нього, щоб створити йому додаткові проблеми.

Отже, слідчим не було вжито заходів щодо встановлення інших незаінтересованих осіб, яким могло бути відомо про обставини вчинення щодо малолітньої ОСОБА_6 протиправних дій, які могли б спростувати або підтвердити пояснення вищевказаних осіб, не встановлено місцеперебування ОСОБА_7 в той час, коли ці події відбувалися, не допитанні свідки. Можливо, хтось із мешканців будинку, де знаходиться квартира ОСОБА_8 , був очевидцем зазначених вище подій або йому відомо про ці події. Не допитана викладач музики, якій малолітня ОСОБА_6 скаржилась про вчинок батька ОСОБА_7 та ділилася своїми переживаннями щодо подій, які мали місце 15 грудня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 січня 2018 року про закриття кримінального провадження - скасуванню, оскільки досудове слідство проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за №0005830 від 18.12.2017 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0005830направити в СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: