Єдиний унікальний номер 725/2348/17
Номер провадження 1-кп/725/127/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням № 0001475 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешкає там же, українця, громадянина України, студента 3 курсу Чернівецького юридичного коледжу Національного університету «Одеська юридична академія», раніше не судимого.

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2015 року приблизно о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_5 керував автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 і на регульованому перехресті вулиць Кафедральної та Головної в м. Чернівці, виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину вул. Головна та допустив наїзд на потерпілу.

При цьому ОСОБА_5 були порушені та не виконані вимоги пунктів 1.5, 2.3. (б), 10.1 та 16.2 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16. 2. На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого 2-х кісточкового перелому правої гомілки з підвивихом стопи дозовні, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що при звели до тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю. Розкаявся. Підтвердив факт і обставини дорожньо-транспортної пригоди. Вказав, що таке сталося ненавмисно через його неуважність як недосвідченого на той момент водія. Заявлений цивільний позов не визнав, зазначивши, що матеріально підтримував потерпілу і давав їй кошти на лікування в загальній сумі 5-6 тисяч гривень.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась. Звернулась до суду із письмовою заявою розглядати справу за її відсутності. Підтримала позовні вимоги.

В попередньому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 26 вересня 2015 року ввечері вона на перехресті вулиць Головної і Кафедральної переходила проїзну частину вулиці Головної в м. Чернівці на зелене світло світлофора. В цей час обвинувачений, керуючи автомобілем наїхав на неї, повертаючи з вулиці Кафедральної. В результаті наїзду пошкодив ліву ногу. Батько обвинуваченого приносив в лікарню кошти, але ці кошти не покривали витрат на лікування.

Підтримала заявлений цивільний позов про стягнення 25 тисяч гривень матеріальної і 25 тисяч моральної шкоди.

Судом досліджено докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження:

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п. 10-19);

-автомобіль«Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом і залишено на зберіганні спец-майданчика ДП МВС України «Інформ-Ресурс» (а.к.п.20);

-висновок судової авто технічної експертизи, відповідно до якого гальмівна система, рульове керування, ходова частина, зовнішня система освітлення автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані без несправностей (а.к.п. 28);

-висновки судово-медичного експерта про заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості і про механізм їх отримання (а.к.п. 36, 39);

-протокол слідчого експерименту з потерпілою (а.к.п. 49-54);

-протокол слідчого експерименту з обвинуваченим (а.к.п. 95-101);

-висновок авто технічної експертизи щодо невідповідності дій обвинуваченого ПДР (а.к.п. 102-110).

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого:

Встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, по місцю навчання характеризується винятково позитивно, по місцю проживання також характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

Таким чином, проаналізувавши показання ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні наведеного вище кримінального правопорушення доведена повністю. Його дії за ст. 286 ч. 1 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він, керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема його позитивні характеристики за місцем навчання і проживання, відсутність попередніх судимостей, факт вчинення кримінального правопорушення не навмисно і у молодому віці та у тверезому стані.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду з вимогами про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 25000 гривень і моральної шкоди у розмірі 25000 гривень. Посилалася на довготривале лікування з приводу отриманої внаслідок ДТП травми та отримання психологічної травми у вигляді побоювання переходити вулиці, поганого сну та тривожного стану.

Розглядаючи долучений до матеріалів обвинувального акту цивільний позов потерпілої, суд зауважує, що у відповідності до ч.4 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви, поданої у кримінальному провадженні, повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Вимоги до позовної заяви в порядку цивільного судочинства визначені ст.119 ЦПК України. Зокрема, позовна заява подається у письмовій формі та повинна містити виклад необхідних обставин. Позовна заява підписується позивачем із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок та підстави звільнення від його сплати визначені Законом України «Про судовий збір».

Зокрема, згідно статті другої Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пільги щодо сплати судового збору визначені ст.5 Закону. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, будь-яких пільг під час розгляду судом позовних вимог про стягнення моральної шкоди не передбачено, а тому у даному випадку під час подання позову про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 повинен бути сплачений судовий збір у розмірі, визначеному п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Разом із тим, до матеріалів позовної заяви не було долучено будь-яких доказів сплати позивачкою судового збору.

Тому, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_6 слід залишити без розгляду. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу її право на звернення до суду з порядку цивільного судочинства.

Судові витрати у справі за проведення судових експертиз складають 1036 гривень 48 копійок і підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речового доказу по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на корить державі судові витрати в сумі 1036 гривень 48 копійок.
Речовий доказ транспортний засіб«Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 після набрання вироком законної сили повернути власнику

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз`яснивши право на звернення до суду з порядку цивільного судочинства.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1