Справа № 640/4482/18
н/п 1-кс/640/2533/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Панютине м.Лозова, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зі слів працюючого кондитером АСК «Ідеал», зі слів раніше судимий в 2017 році Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 1700 грн., зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешкаючого в АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
24.03.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань №27» на 60 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2018 року приблизно о 16.30 год., ОСОБА_6 , 1996 р.н., діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів та з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку 25 по вул. Біблика в м. Харкові, підбігли до раніше їм незнайомої ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_6 , наніс декілька ударів, точну кількість досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, рукою в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_7 фізичний біль, від якого ОСОБА_7 присіла та почала закривати лице руками.
Далі ОСОБА_6 перевіривши кишені куртки в яку була одягнута ОСОБА_7 , з наружної кишені дістав мобільний телефон марки «HTC one», який належить останній, спричинивши тим самим ОСОБА_7 матеріальну шкоду. Після чого ОСОБА_6 разом із з невстановленою досудовим розслідуванням особою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись даним майном на власний розсуд.
Отже, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
23.03.2018 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 під час допиту свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав частково, пояснивши, що наносив удари потерпілій, однак умислу на заволодіння майном не було.
Слідчий зазначив, що вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.03.2018; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання; протоколом допиту підозрюваного.
Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважала, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, молодий вік особи, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Захисник підозрюваного, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні; часткове визнання його підзахисним своєї вини; наявність соціальних зв`язків, зобов`язання з`являтися до слідчого, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні винним себе визнав у спричиненні побоїв потерпілій, зазначив, що крадіжку телефону не вчиняв, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на ті ж підстави, що й захисник.
При розгляді клопотання з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання надає добровільно, до нього не застосовувалося насильство під час затримання та перебування в якості затриманого.
Підозрюваний ОСОБА_6 фактично був затриманий 23.03.2018 о 16 год. 45 хв., та доставлений в приміщення Київського районного суду м. Харкова в межах 60 годин.
23.03.2018 року о 23-40 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності встановлених судом ризиків, суд вважає необґрунтованими. Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілу та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність у підозрюваного брата та постійного місця проживання, на які посилається захисник, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти власності, даних про особу підозрюваного, відсутність офіційних засобів до існування, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України - в розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 52 860 грн. (1762 x 30= 52 860). Такий розмір застави буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27) строком на 60 (шістдесят) днів - до 21 травня 2018 року.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із м.Харкова, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (у випадку наявності).
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до шести років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суду про зміну свого місця проживання або перебування.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зобов`язати старшого слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копію ухвали отримав: ________________2018 року ___год.___ хв.

_______________ ( ОСОБА_6 )