Справа № 569/1699/17
У Х В А Л А

26 жовтня 2017 року Рівненський міський суд

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рівне питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бочаниця, Гощанського району, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Рівненського міського суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просять змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на менш суворий - домашній арешт, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що обвинувачений зареєстрований та постійно проживає в місті Рівне, де має сім`ю та міцні соціальні зв`язки, а відтак у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, так само як виконуватиме покладені на нього прокурором і судом процесуальні обов`язки.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.
Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали. Останній раніше судимий, існують ризики, що обвинувачений перебуваючи на волі може ухилятись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При з`ясуванні обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 враховано його вік, стан здоров"я, сімейний та майновий стан, наявність судимості.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно вироку Рівненського міського суду від 13 липня 2017 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено попередній- тримання під вартою.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року вирок Рівненського міського суду від 13 липня 2017 року скасовано та призначено розгляд справи у суді першої інстанції.
Відтак, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, за наявності ризиків, передбачених 177 КПК України, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Даних, які б вказували на неможливість продовження до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов"язків передбачених цим кодексом.
Отже, вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 10 грудня 2017 року, вважаю за необхідне покласти обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,183,193,194,196,199, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бочаниця, Гощанського району, Рівненської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 12 жовтня 2017 року з дня винесення ухвали Апеляційного суду Рівненської області по 10 грудня 2017 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32 000 грн. 00 коп. (тридцять дві тисячі грн. 00 коп.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області 0559, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, .
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов"язки:
- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду,
- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає,
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 грудня 2017 року.
Роз`яснити, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов"язаний виконувати покладені на нього обов"язки, пов"язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1