АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/5106/2017 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 листопада 2017 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,

за участю апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали провадження у скарзі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року, якою йому дані роз`яснення ухвали цього ж суду від 24 березня 2017 року у справі № 760/4823/17, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року ОСОБА_6 дані роз`яснення ухвали цього ж суду від 24 березня 2017 року у справі № 760/4823/17, відповідно до яких ухвалу від 24 березня 2017 року слід зрозуміти так, що нею зобов`язана уповноважена особа НАБУ вчинити дії відповідно до вимог ст. 214 КПК України, якою передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржену ним ухвалу від 11 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нову, якою роз`яснити справжнє значення ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року у судовій справі № 760/4823/17 в світлі вимог ст. ст. 214 та 307 КПК України.

На обґрунтування він зауважує, що оскаржена ним ухвала від 11 вересня 2017 року фактично тільки дослівно повторює положення т. 214 КПК України, але не зобов`язує реально уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, викладені в його заяві № 1009/5 від 6 березня 2017 року та розпочати розслідування, не зважаючи на те, що ухвалою від 24 березня 2017 року ця ж слідчий суддя зобов`язала " уповноважену особу НАБУ протягом 24 годин з моменту отримання копії даної ухвали вирішити питання про наявність у заяві ОСОБА_6 № 1009/5 від 6 березня 2017 року про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 368, 364, 382, 396 КК України відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР, про що повідомити заявника у визначений відповідним законом строк. "

Внаслідок цього, наголошує апелянт, слідчий суддя фактично, незаконно, продовжила для "уповноваженої особи НАБУ" на декілька місяців строк внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, а до того ж, і надала цій особі можливість взагалі не вносити жодних відомостей до ЄРДР та не розпочинати досудове розслідування, а відбуватися відписками про те, що його заява від 6 березня 2017 року № 1009/5 ретельно вивчена та з її змісту не вбачається достатніх відомостей про будь-яке кримінальне правопорушення.

На цих підставах, та посилаючись на положення ст. ст. 2; 23; 26, ч.3; 214; 307; 379; 380 КПК України, апелянт вважає також, що слідчий суддя вийшла за межі своїх повноважень, наданих їй цими правовими нормами, ухвалила 24 березня 2017 року судове рішення, яке реально не можливо виконати, а 11 вересня 2017 року - судове рішення, яке є ще більш незрозумілим, ніж попереднє.

Заслухавши доповідь судді, виступ апелянта, який свої апеляційні вимоги підтвердив, просив їх задовольнити та дав пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши його доводи в сукупності з матеріалами судової справи та додатково наданими ним відомостями, провівши судові дебати, колегія суддів визнає наступне.

Попри певну слушність зауважень ОСОБА_6 щодо недосконалої форми викладення слідчим суддею резолютивної частини судових рішень від 24 березня 2017 року та від 11 вересня 2017 року, перше з яких, в силу ч.3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає, судова колегія визнає, що його апеляційна скарга не може бути задоволена, бо фактично він висловлює свою незгоду з прийнятим 24 березня 2017 року рішенням, яке не може бути предметом перегляду апеляційним порядком, набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

До того ж, його суть, як видно із заяви ОСОБА_6 про його роз`яснення, апеляційної скарги та виступу апелянта в апеляційному засіданні, йому достатньо зрозуміла.

ст.380 КПК України дійсно надає слідчому судді право роз`яснити своє рішення, але при цьому забороняє вносити зміни в його суть, отже висловлені апелянтом претензії до ухвали слідчого судді від 11 вересня 2017 року фактично є спробою добитися не роз`яснень ухвали від 24 березня 2017 року, а зміни викладеного в ній рішення по суті заяви, що заборонено ч.1 ст. 380 КПК України.

Таким чином, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а тому, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року, якою йому дані роз`яснення ухвали цього ж суду від 24 березня 2017 року у справі № 760/4823/17 залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: