Провадження № 1-в/537/586/2017
Справа № 537/3577/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2017 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Радянське Кобеляцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середньо спеціальна, одружений, раніше судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И В :
До Крюківського районного суду м.Кременчука надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , відповідно до якого останній просить звільнити його умовно достроково від відбування покарання, яке йому призначено вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 03 лютого 2014 року, з урахуванням ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2014 року за ст.ст. 307 ч.1, 71,72 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив його клопотання задовольнити з підстав, що в ньому зазначені.
Вислухавши пояснення засудженого, думку представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» та прокурора, які в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого, оскільки наявні у особовій справі засудженого матеріали свідчать про те, що засуджений не довів свого виправлення, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.
Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ст..ст.307 ч.2, 71, 72 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, у строк відбуття покарання зараховано строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 29.03.2013 року по 28.05.2013 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2014 року вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 03 лютого 2014 року відносно ОСОБА_5 змінений : виключено з обвинувачення ОСОБА_5 епізод збуту наркотичних засобів від 29.03.2013 року за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, дії ОСОБА_5 перекваліфіковані з ч.2 ст. 307 КК України на ч.1 ст. 307 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 14.09.2012 року і остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 14.09.2014 року залишений без змін.
Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.01.2016 року зараховано ОСОБА_5 засудженому вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2014 року , з урахуванням ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2014 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років , строк попереднього ув`язнення з 29.03.2013 року по 28.05.2013 та з 03.02.2014 року по 09.04.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 03.02.2014 року, кінець строку відбування покарання 02.12.2018 року.
Як встановлено судом та це вбачається із матеріалів особової справи на засудженого, ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі знаходиться з 03.02.2014 року.
Під час утримання в установі виконання покарань м.Полтави, засуджений характеризувався негативно, один раз допустив порушення режиму утримання , заохочень не мав.
З 26.04.2014 року відбуває покарання в Державній установі "Кременчуцька виправна колонія №69".
За час відбування покарання характеризується негативно, не дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Шість разів допустив порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення та начальника установи, стягнення погашені у встановленому законом порядку, має одне заохочення. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги, стежить за своїм зовнішнім виглядом. За час відбування покарання татуювань собі не наносив. Позову не має. На виробництві установи не працевлаштований. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться задовільно. Підтримує соціальні зв`язки з рідними. Не приймає участі у суспільному житті колективу засуджених відділення. На заходи виховного характеру реагує задовільно. Вину визнає.
Відповідно до ст. ст.537, 539 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання під час виконання вироків має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п.2,3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
З наведеного вбачається, що однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Враховуючи викладене, а також те, що умовно дострокове звільнення до особи, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а як встановлено судом та це вбачається із матеріалів особової справи на засудженого, останній не працює та бажання працювати не виявляє, що свідчить про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому суд підстав для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання не вбачає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: