н/п 1-кс/640/8316/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,

- транспортний засіб марки «Citroen» д.н. НОМЕР_2 білого кольору;
- пластмасові ємності з рідиною, схожою на ПММ, а саме бензин, об`ємом 1000 л у кількості 4 шт., три з яких повністю заповнені вище вказаною рідиною, а одна наполовину (500 л);
- пластмасові ємності синього кольору з рідиною, схожою на ПММ, об`ємом 25 л у кількості 2 шт., які повністю заповнені;
- пластмасові ємності (боклажки) з рідиною, схожою на ПММ, об`ємом 10 л у кількості 4 шт., які повністю заповнені вище вказаною рідиною;
- блокнот темного кольору з надписом «FАST», в якому містяться чорнові записи обліку реалізації ПММ на 33 арк.;
- металевий насос у кількості 1 шт.;
- накладна №РН-0007279 від 23.11.2012 р., виписана на ім`я ФО-П ОСОБА_8 на 1 арк.;
- металеві лійки у кількості 7 шт.;
- скляні прозорі ємності об`ємом 0,5 л, в які відібрано зразки рідин у кількості 12 шт.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 (код НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює незаконне зберігання та подальший збут незаконно виготовлених підакцизних товарів (бензину) за адресою власного домоволодіння.
Зазначені порушення податкового законодавства викладені в матеріалах, які надійшли з ОУ Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 здійснює виготовлення, зберігання та подальшу реалізацію незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів (бензину марки А 92) фізичним особам без належних на те дозвільних документів.
Згідно з рапортом старшого оперуповноваженого ОУ Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_9 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться одноповерховий приватний будинок, до якого добудовані три приміщення гаражів, де переробляються паливно-мастильні матеріали, також за даною адресою здійснюється зберігання незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів та їх подальший збут. В ході обстеження приміщення гаражу з надписом «Автострахування» виявлено прозорі пластмасові ємності об`ємом 1 м3, в яких знаходиться рідина, схожа на бензин.
13.09.2017 проведено допит ОСОБА_10 , який передав співробітникам податкової міліції 5 літрів бензину, які придбав за вище вказаною адресою, аргументуючи це тим, що він, на його думку, не якісний.
Вищевказану рідину 25.09.2017 відправлено на експертизу до Харківського НДЕКЦ МВС України. 02.10.2017 отримано висновок експерта №24-НП від 29.09.2017, в якому зазначено, що надана на експертизу рідина відноситься до змінених світлих нафтопродуктів зміненого бензину та не відповідає вимогам ДСТУ 4839-2007.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що житлове приміщення, земельна ділянка та гаражі, загальною площею 76,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_12 ..
11.10.2017, на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2017, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходяться житлове приміщення, земельна ділянка та гаражі, загальною площею 76,40 кв.м.
В ході даного обшуку було вилучено паливно-мастильні матеріали, транспортний засіб, документи, чорнові записи, металеві лійки та насос.
Під час проведення обшуку було відібрано по три зразки рідин жовтого кольору, які знаходилися у чотирьох пластмасових ємностях об`ємом 1000 л кожна, в скляні прозорі ємності об`ємом 0,5 л, всього у кількості 12 шт.
У зв`язку з вищевикладеним, 12.10.2017 слідчим винесено постанову про проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів».
Також, в ході обшуку проведено візуальний огляд транспортного засобу марки «Citroen», д.н. НОМЕР_2 , під час якого встановлено, що в даному транспортному засобі знаходяться 2 пластмасові ємності білого кольору об`ємом 1000 л кожна, які повністю заповнені невідомою рідиною.
11.10.2017 проведено допити ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які повідомили, що за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється роздрібна торгівля бензином двома невідомими їм чоловіками до яких щоденно приїздить ОСОБА_6 , з метою контролю за вище вказаними особами.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, встановлено, що власником транспортного засобу марки «Citroen», д.н. НОМЕР_2 являється громадянин ОСОБА_6 ..
Слідчим зазначено, що вилучене під час обшуку 11.10.2017 майно є доказами вчинення громадянином ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, тому з метою збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 11.10.2017обшуку та містить відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та являється речовими доказами, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, пересування, передачі, орган досудового розслідування просить накласти нього арешт.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у клопотанні. Крім того, зауважив, що автомобіль є знараяддм скоєння кримінального правопорушення, оскільки на ньому переміщувались та зберігається незаконно виготовлений бензин.
ОСОБА_4 , представник власника майна, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки ОСОБА_6 не здійснювалась реалізація бензину; у вилучених під час обшуку ємкостях знаходиться вода, а не бензин; вилучення зразків рідини з ємностей було проведено з процесуальними порушеннями, оскільки поняті приїхали разом працівниками податкової міліції. Крім того, автомобіль «Citroen» д.н. НОМЕР_2 взагалі не має відношення до зазначеного кримінального провадження.
11.10.2017 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2017, у період часу з 08:50 до 17:00 год. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 де знаходяться житлове приміщення, земельна ділянка та гаражі, загальною площею 76,40 кв.м. В ході даного обшуку було вилучено паливно-мастильні матеріали, транспортний засіб, документи, чорнові записи, металеві лійки та насос.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2017 р. о 10-30 год. прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 . факсимільним повідомленням було отримано вищезазначене клопотання, яке згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 р. було повернуто прокурору для усунення недоліків, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання ухвали слідчого судді.
Після чого, 18.10.2017 р. старший слідчий першого відділу РКП слідчого управління ФР ГУ ДФС у Харківській області лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на зазначене в клопотанні вилучене під час проведення 11.10.2017 р. обшуку майно.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК Ураїни у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, після проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, в ході якого слідчим було відшукане і вилучене майно, слідчий, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, протягом 48 годин з часу вилучення майна слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а потім звернувся з даним клопотанням в межах встановленого слідчим суддею строку для усунення недоліків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження та яка була отримана під час проведення 11.10.2017 р. обшуку у період часу з 08:50 до 17:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , на зазначеному в клопотанні вилученому майні у вигляді паливно-мастильних матеріалів, речей і документів, у тому числі автомобілі «Citroen» д.н. НОМЕР_2 , в якому знаходяться ємності з паливно-мастильними матеріалами та який міг використовуватись як можливе знаряддя злочину, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на зазначене в клопотанні наступне майно, що належить громадянину ОСОБА_6 (код НОМЕР_1 ), вилучене 11.10.2017, за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходяться житлове приміщення, земельна ділянка та гаражі, загальною площею 76,40 кв.м., у громадянина ОСОБА_7 , який здійснював реалізацію ПММ за вищевказаною адресою, а саме:
- транспортний засіб марки «Citroen» д.н. НОМЕР_2 білого кольору;
- пластмасові ємності з рідиною, схожою на ПММ, а саме бензин, об`ємом 1000 л у кількості 4 шт., три з яких повністю заповнені вище вказаною рідиною, а одна наполовину (500 л);
- пластмасові ємності синього кольору з рідиною, схожою на ПММ, об`ємом 25 л у кількості 2 шт., які повністю заповнені;
- пластмасові ємності (боклажки) з рідиною, схожою на ПММ, об`ємом 10 л у кількості 4 шт., які повністю заповнені вище вказаною рідиною;
- блокнот темного кольору з надписом «FАST», в якому містяться чорнові записи обліку реалізації ПММ на 33 арк.;
- металевий насос у кількості 1 шт.;
- накладна №РН-0007279 від 23.11.2012 р., виписана на ім`я ФО-П ОСОБА_8 на 1 арк.;
- металеві лійки у кількості 7 шт.;
- скляні прозорі ємності об`ємом 0,5 л, в які відібрано зразки рідин у кількості 12 шт.
Місцем зберігання арештованого майна визначити слідче управління ФР ГУ ДФС у Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1