11-сс/775/415/2017(м)

11-сс/775/415/2017(м)
Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.303 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційні скарги прокурора та підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого райсуду м. Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новотроїцьке, громадянка України, раніше не судимого, працюючий на посаді директора ТОВ «Маріупольський лікеро горілчаний завод», мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,-
підозрюваного в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_8 є директором та підгпісантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський лікеро - горілчаний завод» (далі за текстом ТОВ «МЛГЗ»). Таким чином, ОСОБА_8 , працюючи на вказаній посаді був службовою особою, оскільки, відповідно до ч. З ст. 18 КК України постійно обіймав на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій.
23.05.2002 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (орендодавець) та ТОВ «МЛГЗ» (орендар) укладено договір оренди № 951/2002, відповідно положень гі. 1.1. якого Регіональне відділення Фонду державною майна України по Донецькій області передає, а ГОВ «МЛГЗ» приймає в строкове плаї не користування цілісний майновий комплекс державного підприємства «Маріупольський лікеро - горілчаний завод», яке розташоване за адресою: вулиця Енгельса (нині Архітектора Нільсена). 28. місто Маріуполь. Донецька область. Акт приймання - передачі державного майна - цілісного майнового комплексу «Маріупольський лікеро - горілчаний завод» складено та підписано сторонами 23.05.2002. Згідно п. 1 додаткової угоди № 3 від 15.08.2008 р. до договору оренди від 23.05.2002 № 951/02 цей договір оренди діє з 23.05.2002 р. до 23.05.2003р.
Відповідно до п. 5.2. орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати оренду плату до державного бюджету. Згідно п. 6.2. за згодою орендодавця орендар має право передавати окремі інвентарні об`єкти зі складу орендованого майна підприємства в суборенду і передавати свої права та обов`язки за цим договором щодо цих цінностей іншій особі за умови, що це не спричинить зміни вартості підприємства і не порушує інших повноважень цього договору.
Частинами другою та третьою етапі 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. Плата за суборенд' цього майна, яку отримує орендар, не повинна перевищувати орендної плати орендаря за майно, що передається в суборенду. Різниця між нарахованою платою за суборенд і тією її частиною, яку отримує орендар, спрямовується до державного або місцевого бюджету.
Разом із тим. починаючи з жовтня 2011 року, більш точної дати досудовим розслідування не встановлено, у ОСОБА_8 виник умисел на фактичну передачу певних частин нерухомого майна цілісного майнового комплексу «Маріупольський лікеро - горілчаний завод», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у суборенду іншим суб`єктам господарювання у порушення ті. 6.2. вказаного договору, тобто без погодження договорів суборенди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області.
Реал і чуючи свій умисел, спрямований на передачу у суборенду певних частин нерухомою майна зазначеного цілісного майновою комплексу, директор ТОВ «МЛГЗ» ОСОБА_8 у період часу з жовтня 2011 року по червень 2017 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у порушення п. 6.2. вказаного договору, тобто без погодження з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області фактично уклав з наступними суб`єктами господарювання: ТОВ «ТТК «Онікс-Тур» в особі його директора ОСОБА_9 , фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 , фізичною особою підприємцем ОСОБА_11 , фізичною особою - підприємцем ОСОБА_12 фізичною особою підприємцем ОСОБА_13 , фізичною особою - підприємцем ОСОБА_14 , фізичною особою - підприємцем ОСОБА_15 фізичною особою підприємцем ОСОБА_16 фізичною особою підприємцем ОСОБА_17 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_18 , фізичною особою - підприємцем ОСОБА_19 договори суборенди нерухомого майна, а саме певних частин цілісного майнового комплексу «Маріупольський лікеро - горілчаний завод», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Укладені угоди в метою прикриття протиправної діяльності мали назву «договір зберігання», «договір на виконання послуг», а також інші назви.
Окрім того, починаючи з жовтня 2011 року, більш точної дати досудовим розслідування не встановлено, знаходячись за місцем розташування цілісного майнового комплекс за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння грошовими коштами, які ГОВ «МЛГЗ» повинно було сплатити до державного бюджету відповідно до положень частини третьої статті 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», однак не сплатило.
Досудовим розслідуванням встановлено, що матеріальна шкода (збитки), завдана державному бюджету внаслідок неперерахування до державною бюджету різниці між нарахованою платою за суборенду і тією її частиною, яку отримав орендар (ТОВ «МЛГЗ») за період з 01.10.2011 по 30.06.2017 складає 2 691 187, 16 гривень.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 ТОВ «МЛГЗ» у період часу з 01.10.2011 по 30.06.2017 р до державного бюджету не перераховано грошових коштів на суму 2 691 187, 16 гривень чим державному бюджету спричинено шкоду на вказану суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що є особливо великим розміром.
30.10.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
30.10.2017 р. слідчий слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецькій області подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
За наслідками розгляду клопотання слідчого, ухвалою слідчого судді Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 31.10.2017 р. було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 з покладанням на нього обов`язків, передбачені ст. 194 ч.5 п.1,2,3,4 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, допитаними у вказаному кримінальному провадженні; не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без поважних причин без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 21-00 годин по 07-00 годин.
На ухвалу слідчого судді Жовтневого райсуду міста Маріуполя від 31.10.2017 р. прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 , суспільно небезпечної ситуації і регіоні не виключена можливість, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та території, що тимчасово не підконтрольна органам державної влади України, у зоні проведення АТО на території Донецької області. Залишаючись на свободі, ОСОБА_8 вільний у пересуванні з 07.00 год. до 21 год., що достатньо для можливої втечі з території України. Крім того, підозрюваний обіймаючи посаду директора ТОВ «Маріупольський лікеро горілчаний завод» та знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків по справі з якими стикається по роботі.
В своїй апеляційній скарзі підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що прокурором не було доведено обґрунтованості висунутої щодо нього підозри, слідчі дії в кримінальному провадженні проведені з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, слідчим не наведено підстав в обрунтування ризиків у його поведінці, передбачених ст. 177 КПК України, він не намагався і не має наміру ухилитися від слідства та суду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, заперечував проти апеляційних вимог підозрюваного, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили скасувати ухвалу в частині обрання запобіжного заходу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги як прокурора, так і підозрюваного не підлягають задоволенню за таких підстав.
Виходячи зі змісту ст.177 ч.2 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 ч.1 КПК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України, підтверджується доказами на які посилається слідство, а саме договором оренди майна, укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України в Донецькій області та ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод» від 23.05.2002 року № 951/2002, актом приймання передачі державного майна цілісного майнового комплексу «МЛГЗ» від 23.05.2002 року, додатковою угодою № 3 до договору оренди від 23.05.2002 року № 951/2002, висновком експерта від 24.10.2017 року № 293, протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , протоколом огляду місцевості від 14.07.2017 року. Оцінка належності, допустимості та достатності цих доказів буде надана під час судового розгляду кримінального провадження. Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі підозрюваним, про не обґрунтованості висунутої йому підозри колегія судів відкидає.
Аналізуючи данні про можливі ризики в поведінці підозрюваного ОСОБА_8 передбачені ст. 177 КПК України у сукупності, враховуючи данні про його особу, а саме те, що він раніше не судимий, є пенсіонером за віком, має міцні соціальні зв`язки, родину, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Маріуполі, постійне місце роботи, зважаючи на положення ст.194 ч. 1 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , без поважних причин без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 21-00 годин по 07-00 годин з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 194 ч.5 п.1,2,3,4 КПК України, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Данні, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно ризиків того, що ОСОБА_8 перебуваючи під домашнім арештом, буде продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків об`єктивно нічим не підтверджуються, як і намір ухилитися від слідства та суду, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що з початку досудового слідства з лютого 2017 року ОСОБА_8 процесуальної поведінки не порушував, будь-яких перешкод слідству, в тому числі і в наданні документів не чинив. Всі обставини, наведені прокурором в апеляції, щодо ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 КПК України стосовно характеристики особи та поведінки ОСОБА_8 були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що прокурор в суді та в апеляційній скарзі не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування щодо ОСОБА_8 більш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не довів, що обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки та ризиків, визначених як в клопотанні, так і в апеляції.

Тому на думку колегії суддів, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування нема.
Керуючись ст.ст. 178 , 395,376,407,422 КПК України, колегія судів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора та підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого райсуду м. Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 , - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: