Дата документу Справа № 320/3658/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/3658/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/604/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області

розглянула 07 липня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2017 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України за наступних обставин.

Так, 25 квітня 2017 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщені магазину «Спарк», який розташований за адресою: м Мелітополь, вул. Гетьманська, 91, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, з вітрини відкрито викрав майно, яке належало ОСОБА_8 , а саме : каву «Карт Нуар», вагою 230 грамів, вартістю 221 гривня 94 копійки; каву «Чорна карта» пак/6, вагою 285 грамів, вартістю 117 гривень 30 копійок; каву «Якобз економ» вагою 400 грамів, вартістю 254 гривні 80 копійок, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 594 гривні 04 копійки.
24 (25) квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001967за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України.

В подальшому кримінальне правопорушення було перекваліфіковано на ч. 2 ст. 186 КК України.
23 травня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

30 травня 2017 року слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій областізвернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , в обґрунтування якого послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Відмовляючи у задоволені клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце мешкання у період часу з 18 години 00 хвилин до 09 години хвилин, строком на два місяці без застосування засобів електронного контролю, покладаючи обов`язки: не відлучатись з м. Мелітополя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено лише обставина, передбачена п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п. 3 частини першої цієї статті, і обраний запобіжний захід буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор, не погоджується з оскаржуваною ухвалою через невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, вказує, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. Зазначає про наявність судимостей та відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного. Звертає увагу, що ОСОБА_9 перебуваючи під домашній арештом в іншому кримінальному провадженні, вчинив нове кримінальне правопорушення. Посилаючись на наявність беззаперечних та достатніх, підстав, просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, органом досудового слідства ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та, згідно зі ст.12 КК України, цей злочин є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину, з урахуванням даних про його особу.
З такими висновками слідчого судді не можливо не погодитись, оскільки відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який визнав свою причетність до вказаного злочину, вислухана думка прокурора, слідчого, та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Враховуючи відомості, що містяться в матеріалах провадження, в тому числі те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що тяжкість вчиненого злочину не є достатнім чинником для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про існування ризиків негативної поведінки підозрюваного, то застосований відносно ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід цілком здатний убезпечити їх настання.
Слідчим суддею були враховані дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, що свідчить про стійки соціальні зв`язки, визнає свою провину, активно сприяє розкриттю злочину, з`являється за викликом слідчого та суду, тобто не ухиляється від відповідальності, а також взято до уваги негативний стан здоров`я ОСОБА_7 , який потребує постійних медичних процедур та оперативного втручання.
Крім того, слідчим у клопотанні, та прокурором у судовому засіданні, жодним чином не доведено недостатність застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам. Не навів таких доказів й прокурор в апеляційній скарзі.
Під час апеляційного розгляду не було встановлено фактів порушення умов домашнього арешту, а також обставин, які спростовують висновки суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, встановлено, що матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 скеровані до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Оскільки такий запобіжний захід як тримання під вартою є виключним й застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, тому колегія суддів вважає рішення слідчого судді законним й обґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2017 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвал набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4