Справа № 468/747/17-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА
Слідчий просить накласти арешт на належний ОСОБА_5 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ, 208 D», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 використовував вказаний автомобіль для вчинення хуліганських дій, а також з метою його можливої конфіскації та збереження як речового доказу.
Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали клопотання (витяг з кримінального провадження; копію постанови про призначення групи прокурорів; копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; копію протоколу допиту потерпілої; копію довідки ЦРЛ; копію висновку експерта № 59 від 19.04.2017 року; копію протоколу огляду місця події; копіє протоколів допитів свідків; копію протоколу проведення слідчих експериментів; довідки; характеристику; копію повідомлення про підозру, копію протоколу допиту підозрюваного; копію повідомлення територіального сервісного центру № 4845) та оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З тексту клопотання слідує, що слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб з метою його збереження як речового доказу та з метою можливої конфіскації. При цьому, матеріали клопотання не містять відповідних відомостей про те, що слідчим було визнано транспортний засіб речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню. Крім того, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, санкція якої не передбачає конфіскації.
Також в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази на підтвердження того, що транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, є саме тим автомобілем, на якому ОСОБА_5 , на думку слідчого, вчиняв хуліганські дії. Так, пояснення потерпілої та свідків не містять жодних відомостей з приводу індивідуальних ознак транспортного засобу (модель, номерний знак), яким керував ОСОБА_5 та перекривав рух автомобілю під керуванням потерпілої ОСОБА_7 . Також слідчим не було проведено на місці події або одразу після його вчинення огляд транспортного засобу, який на його думку, використовувався для вчинення хуліганських дій, із зазначенням його моделі та номерного знаку, які б підтверджували припущення слідчого про те, що належний ОСОБА_5 автомобіль є саме тим транспортним засобом, який має відношення до хуліганських дій.
Крім того, при розгляді клопотання слідчим не було доведено належним чином той факт, що ОСОБА_5 вчинив хуліганські дії з використанням транспортного засобу, використовуючи його як знаряддя вчинення злочину, оскільки, на переконання слідчого судді, знаряддям вчинення злочину буде тільки той об`єкт чи річ, без якої даний злочин не можливо вчинити або невикористання його суттєво ускладнить вчинення злочину. В усіх інших випадках відсутні достатні підстави вважати, що такий об`єкт має ознаки знаряддя злочину.
Крім того, під час розгляду клопотання не було встановлено жодних доказів на підтвердження існування реальних підстав вважати, що підозрюваний може здійснити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу, оскільки існування вказаних ризиків, передбачених абзацом другим ст. 170 КПК України, є обов`язковим при прийнятті слідчим суддею рішення про накладення арешту на майно, та слідчим не було надано жодних доказів, які б підтверджували існування вказаних ризиків.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки під час розгляду клопотання слідчим не було доведено необхідність накладення арешту на належний ОСОБА_5 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ, 208 D», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, в зв`язку з тим, що не було надано доказів на підтвердження факту використання ОСОБА_5 саме вказаного автомобіля й саме як знаряддя вчинення хуліганських дій, а також не доведено наявність ризиків того, що ОСОБА_5 може здійснити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного транспортного засобу, що, у свою чергу, є підставою для відмови в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: