Справа № 146/436/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
20 лютого 2017 року біля 16:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території лісосмуги, яка розташована біля сміттєзвалища за межами населеного пункту с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області, розпивав спиртні напої з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які приїхали на власних велосипедах, щоб зігрітися біля вогнища, яке розпалив ОСОБА_5 .
Перебуваючи в лісосмузі біля вогнища, ОСОБА_5 побачив велосипед марки «Аист» синього кольору, спертий до дерева, належний ОСОБА_6 та попросив у останнього даний велосипед аби поїхати ним по власних потребах в м. Ямпіль Вінницької області.
Проте, ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_5 надати даний велосиа, після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, а саме велосипедом марки «Аист» належний ОСОБА_6 , підняв із землі сокиру та тримаючи її обома руками за дерев`яне руків`я, наніс ОСОБА_6 один удар металевою, тупою, робочою частиною сокири у область голови, від якого той впав на землю та втратив свідомість, а ОСОБА_5 незаконно заволодів зазначеним велосипедом, вартість якого згідно висновку експерта № 893/17-21 від 13 березня 2017 року становить 666,47 грн, після чого з місця злочину зник.
В результаті розбійного нападу вчиненого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани голови, які згідно висновку експерта № 41 від 24 лютого 2016 року за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я більше як 6 діб, але менше як 21 доба.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнв повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та характеризуючими матеріалами.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та характеризуючими матеріалами.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 пояснив, що 20 лютого 2017 року, він перебував в лісосмузі неподалік с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області. Через деякий час до нього на велосипедах під`їхали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в подальшому, під час вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка з приводу велосипеда на якому приїхав останній. В ході виниклої суперечки обвинувачений взяв сокиру та наніс ОСОБА_6 один удар в область голови, після чого, сів на велосипед потерпілого та поїхав в м. Ямпіль Вінницької області.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутність. Претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не має. При призначенні міри покарання ОСОБА_5 покладається розсуд суду.
Дії ОСОБА_5 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильсьством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному психіатричному та нанаркологічному обліку не перебуває, хворіючого на фіброзно-кавернозний туберкульоз обох верхніх часток, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій частини статті за якою кваліфіковано його діяння.
Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати в строк відбуваня покарання ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання з 25 лютого 2017 року по дату набрання вироком законної сили включно.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілий ОСОБА_6 в кримінальному провадженні не пред`являв, тому суд роз`яснює потерпілому, що він, як особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному проваджені, відповідно до вимог ч.7 ст.128 КПК України, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченогоч. 1 ст.187 КК України та призначити йому покаранняу виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25 лютого 2017 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуваня покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту затримання з 25 лютого 2017 року по дату набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 297 грн (двісті дев`яносто сім гривень).
Речові докази у справі, а саме:
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1