Справа № 136/1719/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 26.05.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Білозерівка, Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 13.05.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В травні 2016 року, точної дати органом досудового розслідування не установлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасових заробітках в м. Вінниця, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, знайшов серед будівельних матеріалів на будівництві револьвер та три патрони. Даний револьвер та три патрони ОСОБА_3 поклав в кишеню своєї куртки і таким чином незаконно придбав, після чого 25.05.2016 року перевіз їх в житловий будинок ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , де зберігав незаконно без передбаченого законом дозволу у матерчатій сумці із одягом.
25.05.2016 року працівниками Липовецького відділення поліції при проведенні огляду домогосподарства розташованого в АДРЕСА_2 , у приміщенні літньої кухні на дерев`яному стільці було виявлено та вилучено револьвер, дві гільзи, один патрон та кулю. Згідно висновку експерта № 281 -Б від 17.06.2016 року револьвер, який був вилучений 25.05.2016 року із домогосподарства в АДРЕСА_2 є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - револьвером системи «Наган» («Nagant»), зразку 1895 року, калібру 7,62 мм, № НОМЕР_1 , виробництва СРСР, який виготовлений заводським способом та придатний для стрільби.
Такі дії ОСОБА_3 було кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї.
Крім того, 25.05.2016 року близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість та зневагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що розташована в АДРЕСА_2 , безпричинно, з хуліганських спонукань та з демонстративною зневагою, в присутності ОСОБА_7 та малолітнього ОСОБА_8 , який знаходився поруч із ним, намагаючись самоутвердитись, умисно, використовуючи малозначний привід, що виразився у суперечці з своєю матір`ю ОСОБА_9 , виражаючись нецензурною лайкою, дістав із сумки предмет, який є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - револьвером системи «Наган» («Nagant»), зразку 1895 року, калібру 7,62 мм, № НОМЕР_1 , виробництва СРСР та реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив з нього один постріл в вікно літньої кухні, тим самим пошкодивши його.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, а саме: незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України є відповідно тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше судимий; за місцем проживання характеризується посередньо, на що вказує довідка видана за місцем проживання обвинуваченого; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій частин статей, за якими інкриміновано його діяння, із застосуванням ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені п.1 та 2 ч.1 ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 65, 66, 67 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: револьвер, дві гільзи, один патрон та куля, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Липовецького ВП - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення балістичного дослідження в розмірі 1 650,75 (одну тисячу шістсот п`ятдесят гривень 75 коп.) гривень.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1