У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8 і ОСОБА_9,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 17 травня 2017 року заяву захисника ОСОБА_10 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років. На підставі статті 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та покладено на нього обов'язки передбачені пунктами 2, 4 частини першої статті 76 КК.

Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2015 року скасовано вирок місцевого суду в частині застосування статті 75 КК, визнано вважати ОСОБА_5 винуватим за частиною першою статті 121 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2016 року вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_10 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Вказує на те, що рішення касаційного суду, на його думку, не відповідає висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 08 грудня 2016 року, а саме, що існування в одному кримінальному провадженні двох вироків з одних і тих самих фактичних обставин і стосовно однієї і тієї ж особи істотно ускладнює як усвідомлення акту правосуддя учасниками кримінального провадження, так і його фактичне виконання. Просить скасувати рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На обґрунтування цих доводів захисник ОСОБА_10 додав до заяви копію постанови Верховного Суду України від 08 грудня 2016 року.

Разом із заявою про перегляд судового рішення щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України захисник ОСОБА_10 долучив клопотання про поновлення засудженому ОСОБА_5 пропущеного строку для подання заяви, посилаючись на те, що засуджений не зміг вчасно звернутися із заявою, оскільки не мав змоги отримати кваліфіковані юридичні послуги з огляду на скрутне матеріальне становище - він відбуває покарання, батько помер, мати отримує мінімальний заробіток, інших доходів його родина не має.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви і клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України визначений у статті 445 КПК, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подачі заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК. З підстави передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції або день прийняття постанови Верховного Суду України з висновком про застосування норм права.

Рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого порушено питання у заяві, ухвалено 05 квітня 2016 року, а заяву про перегляд судового рішення щодо ОСОБА_6 захисник ОСОБА_10 надіслав до Верховного Суду України 04 травня 2017 року, тобто після закінчення тримісячного терміну.

На підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, захисник додав до заяви копію постанови Верховного Суду України від 08 грудня 2016 року, що також не відповідає встановленому для подання заяви строку.

Відповідно до частини шостої статті 447 КПК, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк. Заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Як убачається з долученого до заяви клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали касаційного суду від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України, захисник ОСОБА_10 порушує питання про поновлення цього строку саме засудженому ОСОБА_5

Проте, згідно з наявними матеріалами, що надійшли до Верховного Суду України 11 травня 2017 року, безпосередньо засудженим ОСОБА_5 відповідну заяву не подано.

Разом із тим, ОСОБА_10, як особа, яка подала заяву про перегляд судового рішення щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України, не порушує питання про поновлення йому як захиснику цього строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що заяву захисника ОСОБА_10 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись частиною шостою статті 447 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

заяву захисника ОСОБА_10 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_7