Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/419/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький, дистанційно в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.11.2016 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подвірки, Дергачівського району, Харківської області, українця, гр. України, не одруженого, дітей не має, працюючого на посаді спеціаліст з ремонту м`якої покрівлі, м. Харків, ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.05.2004 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України, до позбавлення волі на строк 9 років, звільнений, зі слів підозрюваного, від відбуття покарання умовно-достроково, 21-22 квітня 2012 року, на не відбутий строк 1 рік 6 днів,
відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання особи під домашнім арештом ,
ВСТАНОВИЛА:
З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ст. 187 КК України, за наступних обставин.
29 квітня 2013 року ОСОБА_11 на прохання потерпілого ОСОБА_12 , на автомобілі ВАЗ 21103 д.р.н. НОМЕР_1 віз останнього з міста Полтава до м. Знам`янка.
В той же день, 29 квітня 2013 року, близько 12 години, ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_12 здійснити зупинку біля кафе «Застава», розташованого по вулиці Єгорова, м. Світловодська, Кіровоградської області для відпочинку. Близько 14 години на майданчику для паркування автомобілів біля кафе «Застава» ОСОБА_12 разом із ОСОБА_11 проводили заміну переднього правого колеса автомобіля, яке виявили спущеним. В цей час двоє невстановлених співучасників злочину, серед яких був чоловік, якого ОСОБА_11 знає, як ОСОБА_13 , виконуючи свою роль у вчиненні злочину та діючи умисно, підбігли до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та стали наносити удари молотком, руками та ногами в різні частини тіла ОСОБА_12 та один з нападників заволодів грошима в сумі 190 000 гривень, які належать ОСОБА_14 та які знаходилися на задньому сидінні автомобіля в поліетиленовому пакеті. Із здобутими грошима з місця вчинення злочину зникли.
29.04.2013 р. СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області було порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 187 КК України.
21 травня 2013 року ОСОБА_8 було повідомлено про його підозру.
24.06.2013 року Світловодський міжрайонний прокурор продовжив строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 30.07.2013 року.
24.07.2013 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001055 від 29.04.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, направлено до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.
15.09.2016 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 13.11.2016 року.
04 листопада 2016 року слідчим Світловодського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 матеріали досудового розслідування №0001055 від 29.04.2013 року прийняті до свого провадження, у зв`язку з поверненням прокурору ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року обвинувального акту відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
04 листопада 2016 року заступником прокурора Кіровоградської області ОСОБА_15 строк досудового слідства у провадженні продовжено до 09 грудня 2016 року.
11.11.2016 року до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Мотивуючи необхідність продовження строку тримання особи під домашнім арештом слідчий послався на те, що у кримінальному провадженні необхідно виконати зазначені судом вимоги ст. 290 КПК України, належним чином повідомити про завершення досудового розслідування та надання підозрюваним і їх захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування. Усунути в обвинувальному акті суперечності, вручити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у присутності їх захисника.
Також зазначив, що необхідність продовження такого запобіжного заходу, як домашній арешт, обумовлено наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженню; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, підозрюваний не має постійного джерела доходів, не працює.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на те, що відомостей дотримання підозрюваним умов застосованих відносно нього запобіжних заходів раніше, наявності повідомлень щодо підозри у вчиненні ним іншого кримінального правопорушення, сторонами кримінального провадження надано не було. Підозрюваний скоїв особливо тяжкий злочин повторно, проте, стороною обвинувачення не було наданого жодного доказу щодо того, що з часу внесення відомостей до ЄРДР, обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу, час, коли відносно підозрюваного взагалі не обирався запобіжний захід після припинення дії попереднього, він скоїв або має намір скоїти нові злочини, переховуватися від досудового слідства та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування. Жодних доказів щодо існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, як то: намірів підозрюваного скоювати нові злочини та продовжувати злочинну діяльність, переховуватися від досудового слідства та суду, перешкоджати досудовому слідству, стороною обвинувачення надано не було, та ці ризики у судовому засіданні слідчим та прокурором не були доведені (п. 2, ч. 1, ст. 194 КПК України). Яких-небудь доказів, які б свідчили про стійку антисоціальну поведінку підозрюваного та характеризувало би його з негативної сторони, що свідчило б про можливість переховування підозрюваного від досудового слідства та суду, чи його схильність до вчинення інших злочинів, стороною обвинувачення надано також не було. Сама по собі тяжкість скоєного злочину не може бути підставою для обрання такого запобіжного заходу без доведеності визначених процесуальним законодавством ризиків.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом .

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, що полягають у продовженні злочинної діяльності, спробі вчинити нові кримінальні правопорушення під час досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які вказують на достатні підстави застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При прийнятті рішення слідчим суддею також не враховано всі обставини, передбачені ст.178 КПК України. Зокрема, слідством здобуто беззаперечні докази вини підозрюваного, репутацію підозрюваного, який не працює, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Також судом не оцінено тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність у нього родини, утриманців, його негативну репутацію в суспільстві, наявність у нього неодноразових судимостей, у тому числі непогашеної в установленому порядку.
Вказує, що всупереч вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя не оцінив в сукупності всі обставини, що мають бути враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді скасувати, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст.178 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що особа може переховуватися від органів слідства та/або суду чи перешкоджати кримінальному провадженні у інший спосіб.
Відповідно п.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами ст. 199 ч. 3 КПК України, клопотання про продовження строку запобіжного заходу має містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.
Вказані вимоги закону слідчим виконані не були.
Як вбачається з наданих матеріалів, в клопотанні про продовження строку тримання особи під домашнім арештом, слідчим лише вказано, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати дійсне кримінальне правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.
Проте, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що підозрюваний буде вчиняти вказані дії, в наданих матеріалах відсутні.
Тому слідчий суддя правильно вказав в ухвалі, що в клопотанні не зазначені обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність вказаних ризиків та матеріалів, які підтверджують такі обставини.
Також в клопотанні слідчого не викладені обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом, який був обраний останньому ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2016 року.
На думку колегії суддів, суд правильно послався і на відсутність в клопотанні викладення обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під домашнім арештом підозрюваного.
Як вбачається з наданих матеріалів, 13.11.2016 року сплинув строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом
Оскільки на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під домашнім арештом, такий запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не діяв, то, на думку колегії суддів, ставити питання про його продовження, є неможливим.
Відповідно до вимог ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.
Вказані вимоги закону слідчим також виконані не були.
Як вбачається з наданих матеріалів, 11.11.2016 року до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тобто за два дні до закінчення строку тримання особи під домашнім арештом.
Окрім того, на час розгляду в суді першої інстанції клопотання, про продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом, ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.09.2016 р., про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, припинила свою дію.

З додатково наданих в апеляційній інстанції документів вбачається, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Крім того, в суді апеляційної інстанції прокурор не надав належних та обґрунтованих доказів тому, що ОСОБА_8 з моменту скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення переховувався та ухилявся від явки до органу досудового розслідування та суду, скоїв інші кримінальні правопорушення, притягувався до адміністративної відповідальності, впливав на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_8 не має наміру переховуватись та ухилятись від органів досудового розслідування або суду та продовжувати дійсне кримінальне правопорушення.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, а тому апеляційну скаргу прокурора залишає без задоволення, а ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.11.2016 року, без зміни.

Керуючись ст. ст.376 ч. 2, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.11.2016 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2