Справа № 461/7874/16-к
В И Р О К

Іменем України

14.12.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Львові угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим по кримінальному провадженню № 0004947:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Львова, громадянином України, українцем, проживаючим та зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим, -

за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2016, у період часу з 10 години 30 хвилин до 19 години, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем у ювелірному магазині «Ювелірна мережа 585» ФОП ОСОБА_4 , що на АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав золоту обручку вартістю 1875 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім цього, 15.10.2016, у період часу з 10 години 30 хвилин до 19 години, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем у ювелірному магазині «Ювелірна мережа 585» ФОП ОСОБА_4 , що на АДРЕСА_2 , діючи умисно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав 4 золотих обручки вартістю 1875 грн. кожна, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7500 грн.

Окрім цього, 20.10.2016, у період часу з 10 години 30 хвилин до 19 години, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем у ювелірному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав золотий перстень з натуральним камінням топаз вартістю 5986 грн., золоті сережки із вставками з натурального каміння вартістю 3424 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 9410 грн.

Окрім цього, 24.10.2016, у період часу з 10 години З0 хвилин до 19 години, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем у ювелірному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав 2 золотих ланцюжка вартістю 6000 грн кожен, 2 золотих ланцюжка вартістю 3000 грн. кожен та золотий браслет, вартістю 3000 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 21000 грн.

Окрім цього, 28.10.2016, у період часу з 10 години 30 хвилин до 19 години, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем у ювелірному магазині «Ювелірна мережа 585» ФОП ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав набір з золотого персня та сережок з натуральним камінням танзаніт - турмалін вартістю 12992 грн., набір з золотого персня та сережок з натуральним камінням турмалін вартістю 9096 грн., золотий перстень із олександритом вартістю 3240 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 25328 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 по епізоду від 09.09.2016 р. вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, та по іншим епізодам - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий уклали угоду про примирення.

Відповідно до цієї угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Матеріальна шкода відшкодована. Матеріальних претензій у потерпілого до ОСОБА_5 немає. Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України погодились визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк два роки; застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши при цьому на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

В угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, права та обов`язки сторін угоди.

Суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому та потерпілому їх права, наслідки укладення угоди, наслідки затвердження та невиконання угоди про примирення.

Суд роз`яснив, що відповідно до ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно з ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;

3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для обвинуваченого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, тобто відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.

Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.

Потерпілому роз`яснено, що згідно з ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення він має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обвинуваченому та потерпілому суд роз`яснив, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом і відповідно до ст. 389-1 КК України умисне невиконання засудженим угоди про примирення карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України суд роз`яснив потерпілому, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для потерпілого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України віднесені до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 13.12.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004947 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1