Номер провадження: 11-сс/785/745/17
Номер справи місцевого суду: 522/7372/17,1-кс/7365/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2017 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000078 від 18.04.2017 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.305 КК України та накладено арешт на мобільний телефон «Samsung Galaxy Note 5»; мобільний телефон «Prestigio Wize P3» IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, які було вилучено 22.04.2017 року в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вилучені документи можуть бути використані як докази у кримінальному провадженню, оскільки могли зберегти на собі сліди злочинів та використовувалися для вчинення кримінальних правопорушень. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення речей, задля використання їх у доказових цілях, та проведення необхідних експертиз з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, крім того вказав що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене під час проведення обшуку. Адвокат зазначає, що арешт було накладено на майно, яке належить ОСОБА_8 , який не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою яка, відповідно до матеріалів кримінального провадження, не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно матеріалів судового провадження та змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно, на яке оскаржуваною ухвалою було накладено арешт, на час його вилучення працівниками правоохоронного органу перебувало за місцем проживання особи в інтересах якої захисником подано апеляційну скаргу.

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст. 41 Конституції України, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК України, ОСОБА_8 та його захисник, є особами, які можуть звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Що стосується строків оскарження ухвали слідчого судді, апеляційним судом встановлене наступне.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику ОСОБА_8 та його захисника, а про ухвалене рішення їм стало відомо після прийняття оскаржуваної ухвали, а саме 12.05.2017 року з Єдиного реєстру судових рішень, а апеляційна скарга подана 12.05.2017 року. Копію оскаржуваного рішення ОСОБА_8 та його захисник, у встановленому законом порядку не отримували. За таких підстав, з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК України, строк на апеляційне оскарження адвокатом ОСОБА_10 пропущений не був, а тому поновлення, про що просить апелянт, не потребує.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, апеляційним судом встановлено таке.

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000078 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.
18.04.2017 року, о 15:50 год., при проведенні митного контролю вантажу «взуття жіноче», який прибув з Лівану (м. Бейрут) до Одеського морського торговельного порту у контейнері MRKU8389802 від компанії «CITY FOR AGRICUITURE AND GENERAL TRADING» на адресу ТОВ «Групвей» (м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, оф. 4), у кількості 2390 пар, під устілками було виявлено таблетки кремового кольору загальною вагою 176772 грам, які згідно експрес-аналізу містять психотропну речовину амфетамін. Вказані таблетки були вилучені 19.04.2017 в ході огляду місця події.
Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 867-Х від 21.04.2017 НДЕКЦ при ГУ МВС України, зразок вилучених таблеток в кількості 10 таблеток містить психотропну речовину амфетамін в кількості 0,203 грам.
За результатом проведення обшуку за адресою місця проживання підозрюваного ОСОБА_8 , де він проживав разом зі своїм братом ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речі та документи, на які оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт.
24.04.2017 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено в порядку ст.233 КПК України 22.04.2017 року. Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено майно.
24.04.2017 року старший слідчий СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання слідчий мотивував тим, що зазначене майно відповідає критеріям визначеним ст.ст. 167, 170 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є речовим доказом у провадженні та підлягає експертному дослідженню для встановлення обставин кримінального правопорушення (а.с. 1-6).

Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого та обставини на які посилається слідчий, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість тверджень органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту на майно, яке є предметом злочину в рамках даного кримінального правопорушення та врахувавши положення ст.ст. 167, 170 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді і не вбачає підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження на його початковій стадії. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, апеляційним судом не встановлено та апелянтом не доведено.

Посилання захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , що вилучене майно, зокрема грошові кошти та мобільні телефони, належать на праві власності ОСОБА_8 є непереконливими, оскільки на їх підтвердження суду не було надано будь-яких належних доказів, зокрема: документів на телефони та документів щодо походження коштів. Розписки про передачу грошей, які були надані захисником, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки вони складені в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, та не переконливими щодо факту походження вилучених під проведення обшуку коштів. При цьому, накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені саме в квартирі за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , чого в своєму допиті не заперечував і апелянт ОСОБА_8 , протокол якого апеляційному суду надано прокурором, обумовлено можливістю конфіскації цього майна та коштів за вироком суду, у разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину і доведеності належності коштів останньому.

За таких підстав, стороною захисту апеляційному суду не було надано достатніх та допустимих доказів щодо походження майна та приналежності його ОСОБА_8 , а це майно, за версією органу досудового слідства на даному етапі досудового розслідування, є речовими доказами по кримінальному провадженню пов`язаному з незаконним міжнародним оборотом наркотичних засобів та могло бути здобуте злочинним шляхом.

При цьому апеляційний суд враховує той факт, що у разі існування документального підтвердження факту приналежності вилученого майна ОСОБА_8 , та відсутності на той час у органу слідства доказів про те, що вилучені речі та кошти є предметами кримінального правопорушення або речовими доказами по даному кримінальному провадженню, останній вправі звернутися у встановленому законом порядку з клопотанням щодо скасування арешту майна.

На думку апеляційного суду, для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування на даній стадії досудового слідства, з урахуванням конкретних обставин справи та ризику подальшої втрати речових доказів, має потребу у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема накладення арешту на це майно, до встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що цілком відповідає положенням ст.2 КПК України.

Настання будь-яких реальних негативних наслідків в результаті накладення арешту на майно, які б переважали інтереси держави у цьому кримінальному провадженні, з матеріалів кримінального провадження не вбачається та стороною захисту не доведено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому апеляційний суд визнає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000078 від 18.04.2017 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.305 КК України, та накладено арешт на мобільний телефон «Samsung Galaxy Note 5»; мобільний телефон «Prestigio Wize P3» IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, які було вилучено 22.04.2017 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4