Справа № 362/1678/17
Провадження № 1-кп/362/201/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002564 від 17.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 та ч.1 ст.289 КК України, а саме, в тому, що 17 жовтня 20616 року близько 20 години, він, маючи намір на вбивство громадянина ОСОБА_8 біля будинку № 9 «а», по вул. Центральній в смт. Калинівка Васильківського району Київської області, завдав останньому невстановленим предметом непроникаючі колото-різані поранення поверхні шиї і в правій частині поперекової області, а також, проникаюче поранення живота, що кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Після отримання зазначених тілесних ушкоджень, з метою уникнення отримання інших, потерпілий ОСОБА_8 залишив місця події.

На думку слідства, обвинувачений вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто, його дії кваліфіковані, як закінчений замах на вбивство.

В той же день, після відбуття зазначених подій, обвинувачений, на узбіччі біля того самого будинку № 9 «а», по вул. Центральній в смт. Калинівка, шляхом вільного доступу, користуючись не зачиненими дверцятами, при наявності ключів запалення, заволодів автомобілем марки «УАЗ 469Б», державний № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_10 , завівши двигун поїхав на ньому у невідомому напрямку, де пошкодив його, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на 12561,60 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор визнав за можливе призначити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до розгляду.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник підтримали думку прокурора і просили призначити справу до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам закону.

Так, в обвинувальному акті зазначені лише ініціали слідчого і прокурора ( ОСОБА_11 , ОСОБА_5 ), а не їх повні ім`я та по батькові, що, на думку захисника, не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст. 291 КПК України.

При посиланні на докази, не зазначені аркуші справи.

Крім того, досудове розслідування у ньому проводилось групою слідчих СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , однак, відомості про винесення постанови про здійснення досудового розслідування слідчою групою у розділі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру матеріалів досудового розслідування, а також Описі документів, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, відсутні.

Також, відповідно до обвинувального акту, ані прокурором, ані слідчим не встановлено фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 і ч.1 ст. 289 КК України, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Крім того, не встановлено подію кримінальних правопорушень (конкретні час та місце), передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 і ч.1 ст. 289 КК України, а також мотиви вчинення їх ОСОБА_6 , оскільки мотиви, які вказані в обвинувальному акті, є надуманими та прямо протирічать матеріалам кримінального провадження. Не конкретизовано обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокуророві з наступних підстав.

Відповідно до положень п.п.3 і 5 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

У відповідності до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
На думку суду, викладення обставин та формулювання обвинувачення вчинених ОСОБА_6 за обвинувальним актом є не конкретним та носить формальний характер, є не доведеними, а тому, не відповідають фактичним обставинам.

Так, обставини, вчиненого злочину ОСОБА_6 , в обвинувальному акті викладені, виходячи не від його дій, а від дій потерпілого.

В акті зазначено, що, саме потерпілий, рухався на автомобілі по вул. Центральній в смт. Калинівка, де біля будинку № 9 «а», він зустрів свого знайомого обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому у останнього, під час спілкування з ним виник умисел на його умисне вбивство. Крім того, зазначено, що, саме потерпілий, а не обвинувачений, зник з місця злочину.

У зв`язку з наведеним, в обвинувальному акті відсутнє зазначення, саме які мотиви виникли у обвинуваченого під час випадкової зустрічі зі своїм знайомим на вбивство останнього, та зазначення саме яких, «усіх дій, були ним вчинено на вбивство ОСОБА_8 , для їх кваліфікації, як закінчений замах на умисне вбивство.

Крім того, викладення обставин та формулювання обвинувачення ОСОБА_6 в незаконному заволодінні транспортним засобом є також не зрозумілим, а саме, щодо обставин з`явлення автомобіля марки «УАЗ 469Б», державний № НОМЕР_1 , на узбіччі вул. Центральній, 9 «а», в смт. Калинівка, з не зачиненими дверцями та з ключами запалення, при відсутності її власника ОСОБА_10 , 1931 року народження, тобто, людини похилого віку у віці 85 років.

При цьому, обставини використання обвинуваченим цього транспортного засобу, коли він поїхав на ньому у невідомому напрямку, його затримання або обставини його знаходження та пошкодження, в обвинувальному акті не зазначені.

Приймаючи по справі судове рішення, суд також враховує положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9.10.2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п.79 рішення у справі «Камасінскі проти Автсрії» від 19.12.1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25.03.1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 5.07.2000 року; п.34 рішення у справі «І. Н. та інші проти Австрії» від 20.04.2006 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність оцінювати справедливість під час провадження у справі, беручи до уваги розгляд справи в цілому (п.47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини» від 1 березня 2001 року). Також вказує на необхідність дотримання права бути поінформованим про характер і причини обвинувачення, що має розглядатися у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «а» п.3 ст.6 Конвенції (п.54 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25.031999 року та п.47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини» від 1.03. 2001 року).

Тому з огляду на вимоги ст.337 КПК України, щодо меж судового розгляду в рамках висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі, і право на захист.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є перешкодою для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, забезпеченні дотримання законності та постановлення обґрунтованого судового рішення, тому обвинувальний акт слід повернути прокурору для виконання вимог КПК України, а не призначати судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.291, 314 і 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002564 від 17.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 і ч.1 ст.289 КК України, прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки до 11 травня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3