КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/4371/17
Провадження № 1-кс/552/1302/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі: старшого слідчого відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотаннястаршого слідчого відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця м. Полтава, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2010 року народження, з вищою освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимого, але 05.02.2016 року засуджений Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна. За ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16.05.2017 року змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. На даний час вирок не набрав законної сили, справа розглядається апеляційною інстанцією,-
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовував тим, що у провадженні відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0001714, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 10.07.2017 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе «Чайхона», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. А. Ахматової, 44, разом із іншими трьома невстановленими особами, маючи намір на подальше заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме автомобілем марки «SUBARU Forester» д.н.з. НОМЕР_1 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, завдали потерпілому ОСОБА_7 ударів руками в область голови, чим заподіяли ушиблену рвану рану верхньої губи, ЗЧМТ, струс головного мозку. У подальшому ОСОБА_5 , разом із іншими трьома невстановленими особами, із погрозами застосування насильства над потерпілим у разі відмови передати належний йому автомобіль «SUBARU Forester» д.н.з. НОМЕР_1 , змусив останнього зателефонувати своїй дружині ОСОБА_8 , у розпорядженні якої знаходився вказаний транспортний засіб, що перебував за адресою: м. Полтава, вул. П. Юрченка, 21/9. Під час телефонної розмови потерпілий вказав про необхідність передачі автомобіля свідку ОСОБА_9 , з метою переміщення у визначене ОСОБА_5 місце для подальшого ним заволодіння.
Будучи введеним в оману ОСОБА_5 свідок ОСОБА_9 перемістив автомобіль «SUBARU Forester» д.н.з. НОМЕР_1 на автомобільну стоянку за адресою: м. Полтава, вул. Сапіго, 1.
Після чого, ОСОБА_5 прибувши із м. Київ до м. Полтава, де 11.07.2017 року з корисливих спонукань, реалізуючи свій злочинний прямий умисел, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, незаконно заволодів автомобілем «SUBARU Forester» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись на вказаному авто по автотрасі «Київ-Харків» на 272 км. о 05 год. 25 хв. був зупинений екіпажем №102 батальйону УПП у м. Полтава ДПП.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України.

Беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину а також те, що у підозрюваного ОСОБА_5 відсутні соціальні зв`язки в місті він ніде не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, у тому числі корисливих, а також враховуючи, що ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16.05.2017 року ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід в іншому кримінальному провадженні з тримання під вартою на домашній арешт, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 повинен знаходитись за місцем проживання з 21 години до 07:00 год., однак порушив умови домашнього арешту, вчинив новий злочин, та розуміючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.

Прокурор наполягав на задоволенні клопотання.

ОСОБА_5 просив не застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснив, що він вперше порушив умови домашнього арешту, що злочин, по якому йому оголошено про підозру, не вчиняв, що буде виконувати розпорядження слідчого.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, так як слідчий не навів достатніх доказів того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що до уваги взяті лише показання потерпілих , що ОСОБА_5 фактично був затриманий 11.07.2017 року о 5 год. 25 хв., а не о 16.30 год. як зазначено в протоколі затримання, а отже слідчим порушені вимоги КПК України, щодо строку оголошення про підозру.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

11.07.2017 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 затриманий у порядку статті 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.07.2017 року.

12.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.

Слідчий суддя погоджується з думкою захисника про те, що кваліфікуюча ознака повторність, передчасно інкримінується ОСОБА_5 , оскільки вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2016 року , яким ОСОБА_5 у тому числі засуджений і по ст. 187 КК України, не набрав законної сили.

Однак наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, при умові виключення такої кваліфікуючої ознаки як повторність, повністю підтверджується в сукупності зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 10.07.2017 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 11.07.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 11.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.07.2017, протоколом допит свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 11.07.2017, протоколами огляду від 11.07.2017 року.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вже зазначалось вище відносно ОСОБА_5 змінений запобіжний захід з тримання під вартою, який застосований вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2016 року, на домашній арешт, який встановлений з 21.00 до 7.00 години, ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16.05.2017 року.
Однак ОСОБА_5 достовірно знаючи про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період з 21.00 до 07.00 години порушив умови домашнього арешту та вчинив у період порушення умов домашнього арешту новий злочин, який є тяжким та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі п`яти до десяти років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може продовжувати порушувати умови перебування під домашнім арештом та продовжити злочинну діяльність.
Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_5 вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду.
Так як відносно ОСОБА_5 потерпілі дали показання, які підтверджують його безпосередню участь у вчиненні злочину, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_12 може тиснути та впливати на них з метою зміни показань відносно нього.
Також при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, що вказаний злочин вчинений у період розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , по якій він притягується до кримінальної відповідальності також за тяжкі злочини.
Наявність у ОСОБА_5 на утриманні малолітньої дитини та інвалідності не є перешкодою, передбаченою КПК України, для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину під час розгляду відносно нього кримінальної справи за не менш тяжкі злочини, що вказує на системність вчинення злочинів;
- особиста порука в ході досудового розслідування не встановлено осіб, які б могли поручитися за ОСОБА_5
- застава - в ході досудового розслідування не встановлено коло осіб, серед рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваного, який би давав підстави вважати, що ОСОБА_5 спроможний внести заставу.
- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_5 знову вчинив тяжкий злочин.
Відповідно до вимог ст.. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 ч. 2 цієї статті 2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
Прокурор, окрім підстав, передбачених статтею 177 КПК України, навів докази, що інша міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не може запобігти ризикам , передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для його задоволення, оскільки більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .
Ч.3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатні для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті .
Ч.5 статті 182 КПК України передбачений розмір застави щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти розмірів до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який не працює, отримує пенсію по інвалідності вважаю за необхідності визначити розмір застави 30 прожиткових мінімумів , що становить 48 000 грн.
Керуючись ст. 177-178, 183, 193-194 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Визначити розмір застави - тридцять розмірів прожиткового мінімуму, що складає 48 000 грн. , які внести на депозитний рахунок суду.
У разі внесення застави уповноваженій службовій особі негайно повідомити слідчого, слідчого суддю та звільнити з під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Термін дії ухвали не може перевищувати шістдесят днів , а саме до 16 години 30 хвилин 8 вересня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1