Справа № 161/8531/16-к Провадження №11-кп/773/632/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 286 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0002123 від 14.05.2016 року за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, одружений, на утриманні має малолітню дитину, з вищою освітою, раніше не судимий, -

засуджений за ч.1 ст.286 КК України на 2 (два) роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього згідно з ст.76 КК України обов`язки: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в дану інспекцію.

Вироком вирішено долю цивільного позову, речових доказів та процесуальних витрат.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області,
В С Т А Н О В И В :
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 14 травня 2016 року, близько 03 години 00 хвилин, в темну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Відродження в напрямку вулиці Рівненської зі сторони проспекту Молоді в місті Луцьку, зі швидкістю приблизно 60 км/год., всупереч вимогам п.п.2.3 (б), (д), (є), 10.1, 11.2, 11.4 Правил дорожнього руху, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, проігнорувавши положення правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості, не вжив негайних заходів для її зменшення, внаслідок чого, перетнувши подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Cаddy», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку прямо відносно руху автомобіля «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК України, невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити за ч.1 ст.286 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно виключено з інкримінованого ОСОБА_8 обвинувачення формулювання про порушення ним вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Також суд при обранні покарання ОСОБА_8 не врахував, що останній вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, свою вину визнав тільки під тиском беззаперечних доказів з метою пом`якшення покарання, не вжив заходів до примирення з потерпілим, внаслідок чого останній наполягав на суворій мірі покарання. Також судом належним чином не мотивовано звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримував апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, потерпілого та його представника, які поклалися на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і в апеляційній скарзі прокурора не заперечується.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин з необережності, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував завдану злочином шкоду, одружений, має постійне місце проживання та на утриманні одну малолітню дитину, характеризується без посилання на негативні риси.

Врахував суд при призначенні покарання ОСОБА_8 й позицію потерпілого, який наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, тому призначив ОСОБА_8 найбільш суворий вид основного покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.286 КК України, у виді обмеження волі, а також призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Тому врахувавши всі обставини в кримінальному провадженні, у тому числі й ті, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі, суд призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, яке відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів і не є надто м`яким.

З урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, обґрунтовано суд дійшов висновку і про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.ст.75, 76 КК України та покладення на нього обов`язків в межах півторарічного іспитового строку, що дозволить здійснювати контроль за його поведінкою зі сторони кримінально-виконавчої інспекції.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції безпідставно виключено з інкримінованого ОСОБА_8 обвинувачення формулювання про порушення ним вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу.

Враховуючи те, що в обвинуваченні ОСОБА_8 не вмотивовано порушення обвинуваченим вимог п.2.9(а) Правил дорожнього руху як на обставину, яка перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність прямого причинно-наслідкового зв`язку між суспільно-небезпечним діянням та наслідками, що настали.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений повністю відшкодував завдану моральну шкоду, що підтверджується розпискою потерпілого.

Таким чином, підстав для скасування вироку та ухвалення нового з призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, з мотивів наведених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2016 року щодо ОСОБА_13 без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:
Судді: