Справа № 760/9540/16-к
Кримінальне провадження № 1-кп/760/297/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0005070 від 30.04.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей немає, працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 02.07.2002 Апеляційним судом Волинської області за ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 3, ст. 187 ч. 3, ст. 187 ч. 4, ст. 187 ч. 3, 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 20.10.2009 з Полицької ВК №76 Ровненської області на підставі постанови Володимирецького РС Ровненської області від 12.10.2009 ст.107 КК України, умовно-достроково, на не відбутий термін 2 роки 2 місяці 18 днів, маючи не зняту та не непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків з понесеного покарання для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин на території Солом`янського району міста Києва.

Так, ОСОБА_4 , 30.04.2016, у невстановлений слідством час, перебуваючи у кімнаті хостелу №166, що розташований в будинку №1-Б по вулиці Вадима Гетьмана в місті Києві, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, маючи умисел на викрадення офіційного документу, скористався тим, що ОСОБА_5 спить, таємно викрав з барсетки, що належить потерпілому, банківську картку ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я останнього, попередньо дізнавшись у ОСОБА_5 , пін-код до неї, яка являється офіційним документом з метою подальшого її використання при знятті грошових коштів потерпілого

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , після таємного викрадення у ОСОБА_5 , банківської картки ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я останнього, реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 30.04.2016 в період часу з 09 год. 27 хв. по 09 год. 31 хв. перебуваючи біля банкомату, що розташований у магазині «Сільпо», що по пр. Перемоги, 47 за допомогою, раніше викраденої ним банківської картки ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та пін-коду, який він дізнався попередньо, зняв гроші у сумі 450 гривень, тим самим таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 був заподіяний матеріальний збиток на загальну суму 450 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся та суду повідомив, що 30.04.2016 року перебуваючи у приміщені хостелу, коли потерпілий ОСОБА_5 спав, викрав у нього банківську картку ПАТ «ПриватБанк», попередньо дізнавшись у потерпілого пін-код від банківської картки, зняв з неї грошові кошти в сумі 450 гривень.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, доведеною, оскільки він вчинив дії, спрямовані на таємне викрадення офіційного документа і грошових коштів та довів злочин до кінця.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, особу винного, раніше судимого, що позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку психіатра та нарколога.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді одного року та одного місяця обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року та одного місяця обмеження волі.
Початком строку відбування покарання визначити час фактичного виконання вироку.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1