печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , його представників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000461, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність компетентних посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000461, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000461, внесеному до Єдиному реєстру досудових розслідувань 30.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 209 КК України.

11.03.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в належному ОСОБА_3 домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено грошові кошти.

Посилаючись на те, що під час обшуку вилучено грошові кошти, дозвіл на вилучення яких слідчим суддею в ухвалі про обшук не надавався, з клопотанням про арешт майна слідчий чи прокурор в порядку ст. 171 КПК України не звертались, а відтак тимчасово вилучене майно (грошові кошти) підлягає поверненню його власнику ОСОБА_3 .

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 та його представники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 скаргу підтримали з підстав, викладених в ній, просили задовольнити.

В судове засідання представник Головного слідчого управління Національної поліції України не з`явився, письмових заперечень на скаргу не направив.

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч.1 ст. 26 КПК України).

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги такого роду, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі долучених до скарги матеріалів.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000461, внесеному до Єдиному реєстру досудових розслідувань 30.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2016 надано дозвіл на обшук в належному ОСОБА_3 домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення та вилучення предметів, речей та документів, які стосуються фінансово-господарських діяльності ряду підприємств, зокрема, ТОВ «Миколаївська кераміка», ТОВ «Астра Тайлс», а також грошових коштів, отриманих в результаті протиправної діяльності.

11.03.2016 за вказаною адресою проведено обшук, виявлено та вилучено належні ОСОБА_3 грошові кошти, а саме, 5 700 доларів США, 178 500,00 грн., 487 000,00 російських рублів.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У відповідності до п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, за змістом ухвали про обшук, яка вказана вище, дозвіл на обшук та вилучення грошових коштів в належному ОСОБА_3 домоволодінні був наданий лише за тієї умови, якщо вони отримані в результаті протиправної діяльності.

Між тим, слідчому судді не представлено доказів того, що вилучені грошові кошти відповідають вищевказаному критерію, що отримані в результаті протиправної діяльності, як про це містилось застереження в ухвалі слідчого судді.

Також в ході судового розгляду слідчим не доведено, що вилучені під час обшуку грошові кошти мають значення для кримінального провадження, що розслідується.

Таким чином, вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.

З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий чи прокурор в

порядку ст. 171 КПК України до слідчого судді не звертались.

Враховуючи викладене, а також те, що невжиття заходів реагування буде порушувати права власника тимчасово вилученого майна та свідчить про безпідставність утримання майна без відповідного рішення суду, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000461, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000461 повернути ОСОБА_3 вилучені під час обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу обшуку від 11.03.2016 р., грошові кошти в розмірі 5 700 доларів США, 178 500,00 грн., 487 000,00 російських рублів.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1