Ухвала іменем україни 31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року,
встановила:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 грудня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху та надано 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах встановленого строку засуджений повторно звернувся до суду з касаційними скаргами, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.

Як убачається зі змісту повторно поданих скарг, ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, не навів обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Засуджений, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, вказує на неналежну оцінку доказів у кримінальному провадженні, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однобічність і неповноту досудового розслідування та судового розгляду, що відповідно до наведених положень Закону не є підставами для перегляду судових рішень.
При цьому, не враховано положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту повторно поданих касаційних скарг, ОСОБА_4 фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дана судами першої та апеляційної інстанцій.
Крім того, вимоги засудженого до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Відповідно до з ч. 4 ст. 429 КПК України, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року разом з усіма доданими до них матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

судді:

_____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2