Справа № 735/286/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/622/2017
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 лютого 2017 року за № 0000034, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, гр. України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначено покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередній домашній арешт.

Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 23 січня 2017 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прибув до домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , де таємно від оточуючих, повторно, шляхом виставлення вікна, проник до будинку, звідки здійснив крадіжку однієї чавунної пічної плити з комфорочними кільцями, вартістю 410 грн., та дзеркала вартістю 30 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 440 грн.

Крім того, 03 лютого 2017 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прибув до домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , де таємно від оточуючих, повторно, шляхом виставлення вікна, проник до будинку, звідки здійснив крадіжку трьох чавунних глухих плит, вартістю 343,33 грн., загальною вартістю 1029,99 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до житла, вчиненому повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Звертаючись з апеляційною скаргою прокурор не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого та не заперечуючи фактичних обставин кримінального провадження, просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги прокурор аргументує таким чином, що не в повному обсязі враховано вчинення обвинуваченим злочину, який є тяжким, та неодноразовість вчинення ним умисних корисливих злочинів раніше. Взагалі не надано оцінку тій обставині, що злочин вчинений через кілька місяців після відбуття покарання за попереднім вироком, що негативно характеризує особу, вказує про його суспільну небезпеку та небажання ставати на шлях виправлення. Крім того, як стверджує прокурор, відсутність претензій потерпілої не є пом`якшуючою покарання обставиною, а лише позиція потерпілої обумовлена відшкодуванням збитків. Не погоджується автор скарги і з висновком суду про відсутність негативних характеризуючих даних обвинуваченого, оскільки наявність судимостей, вчинення крадіжок у односельчан, в тому числі і осіб похилого віку, відсутність роботи і є тими негативними характеристиками.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію обвинуваченого, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню. Таке рішення апеляційний суд ґрунтує наступним.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

В судовому засіданні місцевого суду фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ніким не оспорювались. Не оспорюються вони і в апеляційній скарзі прокурора. Як в засіданні місцевого суду, так і в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним. Просив не застосовувати до нього більш суворого покарання. Пояснив свій вчинок тим, що втратив документи і не може влаштуватись на роботу.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та позицію потерпілого. Крім того, було враховано, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, однак розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, як на досудовому розслідуванні так і в судовому засіданні, давав правдиві послідовні показання, потерпіла претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, врахував вартість викраденого, а тому суд обґрунтовано визнав ці обставини, такими що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів з врахуванням особи винного і дійшов висновку про можливість при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України застосувати положення ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної частини статті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду і зазначає, що окрім вказаних вище обставин, слід взяти до уваги спів- розмірність вартості викраденого майна і його цінність для потерпілої, з призначеним покаранням. Вартість майна апеляційний суд вважає явно неспіврозмірним з запропонованою прокурором мірою покарання. При цьому колегія суддів враховує думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого. Покарання обвинуваченому призначене у виді арешту, яке ОСОБА_7 буде відбувати реально. Тому це покарання колегією суддів оцінюється як таке, що з урахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, сприятиме його виправленню і перевихованню і є достатнім для цього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 413,420, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області залишити без задоволення.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4