№ 336/5293/15-к
пр. 1-кп/336/46/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 січня 2017року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , представників потерпілого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_18 , потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_20 , потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_15 адвокатів ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Укрконцерви», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм ТОВ ВТК «Квант-Плюс», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ ВТК Квант-Плюс», який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 грудня 2014 року ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля будинку № 87 по вул. Космічній в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2106 бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_24 , що перебував у фактичному користуванні ОСОБА_12 на підставі довіреності. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем з місця скоєння злочину зник, тим самим ОСОБА_4 незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 128/15 від 27.05.2015 року становить 18 240,99 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.

24 грудня 2014 року, приблизно о 01.00 годині, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 із ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, а ОСОБА_4 діючи повторно, знаходячись біля будинку № 127 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2107 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_13 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 129/15 від 27.05.2015 року становить 30 212,55 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем разом із ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, тим самим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

12 січня 2015 року в період часу з 06.20 год. до 16.00 год.., діючи за попередньою змовою між собою, ОСОБА_4 зі ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля території АТ «Мотор Січ» по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі навпроти Свято-Андріївського кафедрального собору, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу -автомобіля ВАЗ 2107 зеленого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_14 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 95/15 від 25.05.2015 року становить 42 686,85 грн.. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем, разом із ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, тим самим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

10 лютого 2015 року в період часу з 06 години 45 хвилин до 11 години 20 хвилин, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , , діючи повторно, знаходячись біля корпусу № 7а АТ «Мотор Січ» по вул. Омельченка в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2106 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_25 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 96/15 від 25.05.2015 року становить 27 120,86 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем разом із ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, тим самим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

10 лютого 2015 року в період часу з 07 години 20 хвилин до 16 години 30 хвилин, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись біля території АТ «Мотор Січ» по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2103 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_15 , що перебував у фактичному користуванні ОСОБА_21 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 97/15 від 25.05.2015 року становить 26 609,14 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем разом із ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, тим самим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на вказану суму.

20 лютого 2015 року, приблизно о 22.00 годині, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 109 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2106 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_26 і перебував у фактичному користуванні ОСОБА_27 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 127/15 від 27.05.2015 року становить 32 137,57 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем разом із ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, тим самим ОСОБА_4 і ОСОБА_6 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на суму 32 137,57 грн.

08 березня 2015 року, приблизно о 01.00 годині, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , діючи обидва повторно, знаходячись біля будинку № 31 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка ляди багажника, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ЗАЗ 1102 синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить на праві власності ОСОБА_28 що перебував у фактичному користуванні ОСОБА_29 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 131/15 від 27.05.2015 року становить 25706,46 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем разом із ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, тим самим ОСОБА_4 і ОСОБА_6 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на суму 25 706,46 грн.

11 квітня 2015 року, приблизно о 00.00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, знаходячись біля будинку № 80а по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_30 і перебував у фактичному користуванні ОСОБА_31 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 130/15 від 27.05.2015 року становить 26 310,92 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем з місця скоєння злочину зник, тим самим ОСОБА_4 незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 26 310,92 грн.

14 квітня 2015 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи повторно, знаходячись біля АТ «Мотор Січ» по пр. Моторобудівників навпроти СШ № 12 в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2107 синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_32 і перебував у фактичному користуванні ОСОБА_16 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 99/15 від 25.05.2015 року становить 56 328,62 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, тим самим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на суму 56 328,62 грн.

20 квітня 2015 року, приблизно о 11.00 годині, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи повторно, знаходячись на проїзній частині вул. Омельченка біля транспортної прохідної АТ «Мотор Січ» навпроти будинку № 27-б по вул. Омельченка в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка ляди багажника, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21083 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_33 і перебував у фактичному користуванні ОСОБА_34 . Після чого демонтував нижню накладку замку запалювання та намагався запустити двигун шляхом з`єднання дротів запалювання, але не довів злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_5 , побачивши, що із прохідної АТ «Мотор Січ» вибіг чоловік та направився до автомобіля ВАЗ 21083 зателефонував ОСОБА_4 і попередив останнього про реальну небезпеку викриття вчиняємого злочину. У подальшому ОСОБА_4 залишив вказаний транспортний засіб і разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли.

08 травня 2015 року, приблизно о 03 години 10 хвилин, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи повторно, знаходячись біля 11-го під`їзду будинку № 28 по вул. 8 Березня в м. Запоріжжі, шляхом зламу замка, відчинив водійські двері транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2107 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_19 і перебував у фактичному користуванні ОСОБА_17 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 116/15 від 16.06.2015 року становить 36 498,53 грн. Після чого, запустивши двигун, та керуючи вказаним автомобілем разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли. Тим самим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілій майнову шкоду на суму 36 498,53 грн.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, які їм інкримінують, визнали в повному обсязі, пояснили обставини вчинення кримінальних правопорушень, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи фактичних обставин їх вчинення, позови потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди, крім позову ОСОБА_21 визнали в повному обсязі, позови про відшкодування моральної шкоди визнали частково.
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вважають, що є неналежними відповідачами за позовом ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної шкоди, бо машину розбив ОСОБА_4 під час переслідування його правоохоронцями після угону.
ОСОБА_4 пояснив, що у вказааний в обвинувальному акті час двічи сам, а також 4 рази тільки зі ОСОБА_5 , двічи тільки з ОСОБА_6 , а тричі всі разом уганяли автомобілі потерпілих, які потім розбирали на запчастини і продавали. УВ усих випадках відмикав автомобілі він шляхом зламу замків, а ОСОБА_35 і ОСОБА_36 слідкували за обставновкою, попереджаючи про небезпеку. Уганяли саме такі марки автомобілів, бо їх легше приховувавти і реалізовувати запчастини. В скоєному розкаюється, більшу частину збитків потерпілим відшкодував, просить не позбавляти його волі.
ОСОБА_5 пояснив, що він приймав участь в викраденні автомобілів, що зазначені в обвинувальному акті у вказаний час, його роль була слідкувати за обстановкою, коли ОСОБА_37 відмикав і уганяв автомобілі.Автомобілі після викрадення розбирали і реалізовували запчастини. Перший автомобіль пригнали йому, у нього був автомобіль ВАЗ 2106, який він сам збирав. У скоєному розкаюється, просить не карати його суворо, частину збітків потерпілим відшкодував.
ОСОБА_6 пояснив, що він приймав участь у викрадення автомобілів, зазначених в обвинувальному акті у вказаний час, спочатку з ОСОБА_38 , а згодом ще й з ОСОБА_39 . Уганяв ОСОБА_37 , а він сидів в машині. У скоєному розкаюється, частину шкоди відшкодував, просить суворо його не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважаючи за необхідне дослідити докази, що характеризують особи обвинувачених.
У зв`язку з тим, не всі цивільні позови визнані обвинуваченими, суд вирішив дослідив докази, що стосуються виду і розміру завданої шкоди.
В зв`язку з незгодою потерпілого ОСОБА_15 з експертною оцінкою його автомобілю, суд дослідив докази щодо його вартості.
Також судом досліджені докази про розмір процесуальних витрат, а також процесуальні рішення стосовно речових доказів для вирішення їх долі в порядку ст. 100 КПК України.
Потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що на підставі довіреності у його володінні перебував автомобіль ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він вважає своїм. 10.12.2014 року поставив автомобіль у дворі будинку АДРЕСА_6 , при цьому зняв з нього акумулятор. 11.12.2014 року о 05.00 год. виявив, що автомобіль відсутній. Свій цивільний позов підтримав, при цьому вважає, що ОСОБА_37 відшкодував завдану йому шкоду у повному обсязі та просив суд суворо його не карати, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_13 пояснив суду, що йому на праві власності належить автомобіль ВАЗ 2107 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 23.12.2014 року поставив автомобіль за місцем свого проживанння - у дворі будинку АДРЕСА_7 . 24.12.2014 року виявив, що автомобіль відсутній. За даним фактом звернувся до міліції. Погоджуючись з висновком товорознавчої експертизи про вартість автомобілю на час його викрадення, вважає, що відшкодуванню підлягає сума, яка дорівнює вартості автомобіля на час відшкодування, для підтвердження якої надав суду висновок експерта № 008 про вартість автомобілю на час експертного дослідження 40 864, 21 грн., яку і просить стягнути з обвинувачених за мінусом відшкодованої суми, підтримавши позов частково.
Потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_14 суду пояснив, що він є власником автомобіля ВАЗ 2107 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , працює на АТ «Мотор Січ». 12.01.2015 року приїхав на цьому автомобілі на роботу, залишиви його біля прохідної АТ «Мотор Січ» навпроти Свято- Андріївського собору. Після роботи о 15.45 год. виявив, що автомобіль відсутній. Зазначив, що діями обвинувачених йому завдана матеріальна та моральна шкода, підтримав позов частково та просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 42 686.85 грн., за мінусом виплачених в добровільному порядку сум, та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав через протиправні дії обвинувачених та знищення його транспортного засобу. Автомобіль придбав новий за кредитні кошти, які отримав в банку. Мешкає у м. Степногірськ, тому використовував автомобіль для поїздки до роботи, а також возив дітей та онуків до лікарні.
Потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_21 участі в судовому процесі не приймав, його інтереси представляв адвокат ОСОБА_23 , який пояснив суду, що власником викраденого автомобіля є батько ОСОБА_21 , автомобиль перебував в користуванні ОСОБА_21 , позов підтримує в повному обсязі в сумі, яку зазначено в позові, вважає, що обвинувачені винні в причиненні матеріальної шкоди, яка полягає в тому, що протягом терміну експлуатація автомобілю в період 2012-2014 років його довіритель вклав в його ремонт і заміну деталей значні кошти, вартість яких з вартістю робіт дорівнює 59 400 грн., крім того, йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 20 000 грн., що виникла внаслідок моральних та фізичних страждань, порушення його нормальних життевих зв`язків, стосунків з людьми, після викрадення автомобілю у нього погіршилися стосунки з батьком, що провело до втрати нормальних сімейних стосунків в родині. Просить позов задовольнити.
Потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_15 пояснив суду, що він є власником автомобіля ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , який тривалий час перебував в користуванні його сина ОСОБА_21 . Сам він має інший автомобіль, але викрадений автомобіль був залишений в користуванні родинии, оскільки він був сімейною цінністю, прирівняний до члена родини, втрата якого для нього є великою. Свої моральні страждання, що полягають в порушенні нормальних життєвих зв`язків, стосунків з людьми, погіршенні стосунків з сином, незручностях, пов`язаних з негативним впливом на можливість поїздок з родиною на дачу і в село, оцінює в 20 000 грн.
Матеріальну шкоду оцінює в 26 310, 92 грн. у відповідності до висновку експерта № 97/15 від 25.05.2015 р., відповідно до якого саме такою є середньо ринкова вартість подібного автомобілю.
Просить позов задовольнити і призначити покарання винним тільки в виді позбавлення волі, оскільки, на його думку, саме на таке покарання заслуговують обвинувачені, які становлять загрозу для суспільства, на його переконання, не розкаялися, бо не визнали його позов про відшкодування причиненої йому шкоди, обвинувачуючи його в бажанні збагатитися за їх рахунок.
Потерпілий ОСОБА_16 суду пояснив, що він є володільцем за довіреністю від власника ОСОБА_40 автомобіля ВАЗ 2107 синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_12 . На цьому автомобілі 14.04.2015 року приїхав на роботу АТ «Мотор Січ», залишив автомобіль біля прохідної АТ «Мотор Січ» по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжі. Під час робочого дня йому зателефонувала племіниця та повідомила, що його автомобіль угнали. Про цей факт повідомив міліцію. Цивільний позов не заявляв, на суворому покаранні обвинуваченим не наполягає.
Потерпіла і цивільний позивач ОСОБА_17 суду пояснила, що з 2003 року в її користуванні перебуває автомобіль ВАЗ 2107 білого кольору, який на праві власності належить її бабусі ОСОБА_19 . В ніч з 07.05.2015 року на 08.05.2015 року залишила автомобіль біля підїзду будинку № 28 по вул. 8 Березня в м. Запоріжжі. Зранку о 05.00 год. виявила, що автомобіль відсутній. Їй зателефонували з ДАІ і повідомили про те, що обвинувачені затримані, запропонували їй забрати автомобіль, оскільки він був не на ходу. Просила стягнути на свою користь не відшкодовані в повному обсязі матеріальну і моральну шкоду та просила суд суворо не карати ОСОБА_4 і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпілі ОСОБА_41 , ОСОБА_29 , ОСОБА_42 , ОСОБА_25 до суду не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

На підставі досліджених в суді доказів вина кожного з обвинувачених знайшла своє підтвердження та не оспорюється обвинуваченими.

Доводи адвоката ОСОБА_8 щодо висновків експертиз, які на його думку не є належними доказами в силу службової залежності експертів, суд вважає безпідставними.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.
До державних спеціалізованих установ належать: експертні служби Міністерства внутрпішніх справ України.
Таким чином, висновки експертів НДЕКЦ при ГУКМВС України в Запорізькій області є належними та допустимими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по епізоду від 11.12.2014 р. за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, по епізоду від 20.04.2016 р. - за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на вчинення незаконного заволодіння танспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, по іншим епізодам - за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує по епізоду від 24.12.2014р. за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, по епізоду від 20.04.2015 р. - за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, по іншим епізодам за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує по епізоду від 20.02.2015 р. за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, по епізоду від 20.04.2015 р. - за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, по іншим епізодам за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачених і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а у відповідності до вимог ч. 2 ст. 416 КПК України, враховуючи заборону посилення покарання після скасування вироку судом апеляційної інстанції, якщо вирок було скасовано не в зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду, якою було скасовано попередній вирок суду в цьому кримінальному провадженні, підстави його скасування інші, ніж зазначені в ч. 2 ст. 416 КПК України, судом при повторному розгляді не застосовувався закон про більш тяжкий злочин, ніж вказаий в обвинувальному акті, в зв`язку з чим суд не може брати до уваги позицію прокурора в дебатах, яким запропоновано обрати обвинуваченим покарання, більш суворе, ніж їм призначалося вироком, що скасований.

З тієї ж підстави судом не може бути взято до уваги пропозицію апеляційного суду, висловлену в своїй ухвалі, якою скасовано попередній вирок у цьому провадженні, про необхідність про новому розгляді врахувати, що покарання, що призначалось скасованим вироком, є занадто м`яким.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів: ОСОБА_4 вчинено 11 злочинів, з яких 10 віднесено до категорії тяжких, один середньої тяжкості, ОСОБА_5 вчинено 7 тяжких злочинів, ОСОБА_6 вчинено 5 тяжких злочинів.

При призначенні покарання суд враховує особи обвинувачених, їх стан здоров`я, сімейний стан:

ОСОБА_4 , вину у вчинені злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, в тому числі і дієво, частково відшкодовуючи потерпілим причинену злочинами шкоду, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за час судового розгляду офіційно працевлаштувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має родину.
ОСОБА_5 вину у вчинені злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, приймав у часть у частковому відшкодуванні причиненої злочинами шкоди потерпілим, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину, виховує двох малолітніх дітей - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, працевлаштувався, має хронічні захворювання, потребує постійний прийом ліків, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

ОСОБА_6 вину визнав повністю, щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, частково відшкодовівав причинену злочином шкоду потерпілим, працевлаштований.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що помякшують покарання усім обвинуваченим, згідно ст. 66 КК України, суд визнає їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне часткове відшкодування завданого збитку: обвинувачені заволоділи майном потерпілих на загальну суму близько 325 000 грн., з яких відшкодовано в добровільному порядку майже третина шкоди - близько 107 000 грн., з яких ОСОБА_4 біля 72 000 грн., ОСОБА_39 біля 23 000 грн., ОСОБА_36 11 700 грн.

За наявності сукупності перелічених обставин, що пом`якшують покарання всим обвинуваченим, з урахуванням данних про їх особи, суд вважає їх такими, що суттєво знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, в зв`язку з чим вважає за можливе призначення покарання усим обвинуваченим нижче за нижчу межу, встановлену в санкціях статей, за якими оьбвинувачені притягуються до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, обираючи вид покарання, суд переконаний в необхідність призначення всим обвинуваченим основного покарання в виді позбавлення волі, але без призначення додаткового покарання конфіскації майна.

Обставини вчинення низки тяжких злочинів в короткий проміжок часу, та зухвалість, з якою всі обвинувачені діяли під час вчинення злочинів, в тому числі і в денний час, не зважаючи на усвідомлення невідворотності покарання, ОСОБА_37 під час намагання уникнути затримання, пошкодивши при цьому угнаний автомобіль, на думку суду, свідчать про зневажливе ставлення обвинувачених до законів, моральних устоїв і цінностей суспільства, і, як наслідок, про підвишену суспільну небезпеку всих обвинувачених

Обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , хоча і відшкодовано частину збитків потерпілим, але в недостатній мірі свідчить про її дієве каяття: при вирішенні питання про внесення застави, віддали приорітет своїм особистим інтересам, оскільки кошти, що стали предметом застави, відшукані їх близькими в значному розмірі, витрачені не на відшкодування збітків потерпілим, а на створення більш комфортних умов для самих винуватців злочинів.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів як ними самими, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Вирішуючи заявлені потерпілими цивільні позови про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд керується наступним:
Порядок відшкодування матеріальної шкоди регулюється нормами ст. ст. 23, 1166, 1187, 1190, 1192 ЦК України.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
За ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В силу вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог, які розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Потерпілим ОСОБА_43 заявлено до ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 35 000 грн.
Наявним і дослідженим в суді доказом висновком товарознавчої експертизи № 128/15 від 27.05.2015 р., який судом визнаний належним і допустимим, підтверджена причинена матеріальна шкода на суму 18 240,99 грн., з якої в добровільному порядку ОСОБА_4 було відшкодовано 2000 грн. (т. 4 а.п. 118).
Таким чином, сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 становить 16 240, 99 грн., в решті позову суд відмовляє.
Потерпілий ОСОБА_13 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди 40 864,21 грн. вартість автомобіля на час проведенн товарознавчого дослідження під час судового розгляду справи, що підтвердив належним та допустимим доказом - висновком експерта № 008 про вартість автомобілю на час експертного дослідження 13.11.2015 р., який ніким не спростований, не оспорюється.
З урахуванням того, що в добровільному порядку потерпілому ОСОБА_13 було відшкодовано ОСОБА_5 5 000 грн. (т.4 а.п.19, 90), а ОСОБА_4 7 500 грн. (т.4 а.п.117, т.5 а.п. 88), позов підлягає частковому задоволенню на суму 28 363,21 грн. (40 864.21 -5 000-7 500).
Потерпілий ОСОБА_14 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди на суму 42686,85 грн. та моральної шкоди на суму 20 000 грн. шкоди, який підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Сума матеріальної шкоди, завданої потерпілому, підтверджується висновком товарознавчої експертизи і становить 42 686,85 грн., яку потерпілому було частково відшкодовано обвинуваченими ОСОБА_4 в сумі 7 000 грн (т.4 а.п. 12,13), та ОСОБА_5 в сумі 14 000 (т. 4 а.п.16,17, т. 5 а.п. 89, т. 8 а.п.14, 15, 16,17).
Таким чином, відшкодуванню підлягає сума матеральної шкоди 21 686,85 грн, ( 42 686,85 7 000-14 000).
На обгрунтування моральної шкоди 20 000 потрепілий зазначив, що він мешкає в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, а працює слюсарем-ремонтником в АТ «Мотор Січ». Автомобіль придбав, взявши для цієї мети кредит у банка, використовував авітомобіль для поїздки на роботу у м. Запоріжжя, в лікарню, возив своїх дітей та онуків. Діями обвинувачених йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із знищенням належного йому автомобіля, придбання якого для нього було можливим лише за кредитні кошти, які віддавав завдяки важкій праці, в тому числі і в позаурочні години.
Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд погоджується з доводами потерпілого ОСОБА_14 , що діями обвинувачених йому причинена моральна шкода, але достатньо обгрунтованим її розміром суд, виходячи з принципу розумності і справедливості, ступеню тяжкості моральних страждань потерпілого визнає суму 10 000 грн., яка разом з матеріальною шкодою підлягає стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно.
Потерпілий ОСОБА_25 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просив стягнути з них у солідарному порядку вартість належного йому автомобіля в розмірі 27120,86 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., в судовому засіданні приймати участь не побажав, просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_25 підлягають частковому задоволенню у зв`язку з добровільним відшкодуванням ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 2500,00 грн. (т.8 а.п. 7).
Розмір матеріальної шкоди підтврежено висновком автотоварознавчої експертизи № 96/15 від 25.05.2015 року (т. 3 а.с. 137) і становить 27 120,86 грн., з яких ОСОБА_4 відшкодовано 2 500 грн., таким чином стягненню підлягає сума матеріальної шкоди 24 620,86 грн. (27 120,86-2 500).
В результаті вчиненого злочину був знищений транспортний засіб ОСОБА_25 , який він використовував для вирішення побутових проблем, чим останньому завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі в сумі 2 000 грн., оскільки, на думку суду є достатньо обгрунтованою.
Потерпілий ОСОБА_21 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 59 400 грн. вартості робіт і деталей, які були проведені ним в період 2012-2014 р., який в цій частині не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Позовні вимоги ОСОБА_15 про стягнення вартості проведеного ремонту в сумі 59400 грн. не пов`язані з кримінальним провадженням, що розглядається судом, оскільки не випливають з пред`явленого обвинувачення.
Видана ТОВ «Торент Пром» 02.11.2015 року довідка про виконання робіт щодо встановлення нових деталей, не є належним та допустимим доказом реальної вартості втраченого автомобіля, а свідчить лише про проведені потерпілим ремонтні роботи у вказаний період часу.
Доказів того, що обвинувачені були винними в тому, що потерпілий проводив такі роботи, і, як наслідок, зобов`язані компенсувати йому понесені витрати, потерпілим суду не надано, з обвинувачення не випливає, а, відтак, вимоги потерпілого в цій частині є незаконними і безпідставними.
У абзаці 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» розяснено, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.
Позовні вимоги ОСОБА_21 про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, потерпілий в позові лише перелічив обставини, які, зазвичай, відносяться до моральної шкоди, але не зазначив, як саме та яким саме чином втрата майна, яким він користувався, порушила його нормальні життєві зв`язки, стосунки з людьми, погіршила стосунки з батьком, нормальні сімейні стосунки в родині, в зв`язку з чим заявлений розмір моральної шкоди не доведений потерпілим.
В результаті вчиненого злочину був знищений транспортний засіб, яким користувався потерпілий ОСОБА_21 , чим останньому, безумовно, на думку суду, завдана моральна шкода, яку суд оцінює в 1 000 грн., враховуючи ступінь душевних страждань потерпілого від втрати майна, незручностями, що виникли внаслідок цього, а також керуючись вимогами розумності і справедливості.

Потерпілий ОСОБА_15 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди у розмірі 26310,92 грн. На обгнунтування позову зазначив, що він є власником автомобіля ВАЗ 2106 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ,, яким на протязі останніх п`яти років користується його син ОСОБА_21 .
В період з 2012 р. по 2014 р. його син на ТОВ «Торент Пром» зробив капітальний ремонт автомобіля, на що витратив 59400 грн., що, на його думку, повинен був врахувати експерт при проведені оцінки автомобілю. Просив стягнути з ОСОБА_44 та ОСОБА_45 на свою користь середньо-ринкову вартість автомобіля, яка визначена висновком автотоварознавчої експертизи та складає 26310,92 грн., а також на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.
Викрадений автомобіль, хоча і старий, але був сімейним улюбленцем, відремонтований, був залишений в користуванні родинии, оскільки він був сімейною цінністю, прирівняний до члена родини, втрата якого для нього є великою. Свої моральні страждання, що полягають в порушенні нормальних життєвих зв`язків, стосунків з людьми, погіршенні стосунків з сином, незручностях, пов`язаних з негативним впливом на можливість поїздок з родиною на дачу і в село, оцінює в 20 000 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_21 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з висновку автотоварознавчої експертизи № 97/15 від 25.05.2015 року (т.2.а.п.166), середньо-ринкова довідкова вартість транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21063 1987 року випуску станом на 12.01.2015 року, складає 26609,14 грн. (т. 2 а.с. 168), але, оскільки потерпілим заявлено матеріальний позов в меншому, ніж визначено експертною оцінкою, розмірі, суд розглядає його в заявлених межах, тобто стягненню підлягає сума, визначена на свій розсуд ОСОБА_46 26 310, 92 грн. за мінусом сум, добровільно відшкодованих ОСОБА_38 1 000 грн. (т.4 а.п.14) і Шпідьком 2 000 грн. (т.8 а.п. 18), тобто 23 320, 92 грн.
Що ж до частини позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що потерпілим не доведено суду заявлений в позові її розмір 20 000 грн., а також обставини на його обгрунтування, потерпілий не зміг пояснити, в чому саме полягають порушення нормальних життєвих зв`язків, стосунків з людьми, погіршення стосунків з сином, і яким чином на них вплинула втрата автомобілю, що був переданий потерпілим сину, та яким не користувався в зв`язку з наявністю у власності іншого автомобілю.
Пояснення потерпілого суду про те, що викрадений автомобіль є для нього великою втратою, не узгоджуються з тим, що протягом тривалого часу розгляду справи в суді, не погоджуючись з оцінкою свого автомобілю експертом, заявив і наполягає на відшкодуванні меншої, ніж визначено експертом, вартості автомобілю, який, за його поясненнями, прирівняний до члена сім`ї, а суми, що дорівнює вартості автомобілю іншого потерпілого по справі ОСОБА_31 (висновок № 130/15 від 27.05.2015 р. т. 3 а.п. 144), виходячи з чого суд приходить до висновку, що потерпілим завищений розмір моральної шкоди.
Також не аргументовано потерпілим, про який саме негативний вплив на можливість поїздок з родиною в село і на дачу їдеться, за наявності у нього іншого автомобілю.
Разом з тим, суд вважає, що неправомірними діями обвинувачених потерпілому ОСОБА_15 моральна шкода заподіяна, оскільки він є власником викраденого автомобілю, вимушений витрачати час для участі в справі, але розмір моральної шкоди, заявлений потерпілим, є неспівмірним зі ступенем моральних страждань потерпілого, які суд оцінює, виходячи з принципу розумності і справедливості в 5 000 грн.
Потерпілим ОСОБА_27 заявлений цивільний позов, частково підтриманий на суму 17 885 грн. в заяві від 12.07.2016 р. (т.5 а.п. 228), з якої просив стягнути з ОСОБА_4 - 14 692,5 грн., і з ОСОБА_6 - 3 192,5 грн.
В судовому розггляді потерпілий не побажав приймати участь, просив розглядати справу без нього, суд розглянув цивільний позов на підставі наявних в справі матеріалів.
Вирішуючи даний цивільний позов, суд вважає його не обгрунтованим і не доведеним належними і допустимими доказами.
Так, у відповідності до висновку товарознавчої експертизи № 127/15 від 27.05.2015 р. вартість викраденого у ОСОБА_27 автомобілю становить на час вчинення злочину 32 137,57 грн.
Пготерпілим первісно заявлений позов від 10.08.2015 р. (т.1 а.п. 115) про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 38 385 грн. без належного обгрунтування походження цієї суми з похибками в розрахунках, і моральної шкоди на суму 1 000 грн.
З досліджених судом доказів випливає, що потерпілим від ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди було отримано 10.08.2015 р. 5 000 грн. (т.2 а.п. 15), від ОСОБА_6 він отримав відшкодування причиненої ОСОБА_6 матеріальної і моральної шкоди на не зазначену в розписці суму, але зазначив, що до нього не має жодних претензій.
В заяві від 12.07.2016 р. (т.5 а.п. 228) потерпілим до ОСОБА_6 заявлено вимогу на 3 192 грн., без зазначенні з яких саме розрахунків він виходив.
Після заявлення 12.07.2016 р. (т.5 а.п. 228) потерпілим остаточної суми вимог до ОСОБА_4 14 692,5 грн., ОСОБА_38 7.11.2016 р. було відшкодовано Жовніренкові 11 070 грн. матеріальної і 500 грн. моральної шкоди, про що свідчить його розписка (т.8 а.п. 8), в якій також зазначено, що потерпілий не має претензій матеріального характера до ОСОБА_4 .
Таким чином, з матеріалів справи, що досліджені судом, встановити суми, що відшкодовані, суми, що підлягають стягненю, неможливо, потерпілим не надано суду доказів своїх остаточних розрахунків, в зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає через не надання цивільним позивачем доказів своїх вимог.

Потерпіла ОСОБА_17 заявила цивільний позов до ОСОБА_44 , ОСОБА_47 та ОСОБА_45 про стягнення майнової шкоди у розмірі 32 611,44 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 гривень., який в ході розгляду справи уточнила та просила стягнути матеріальну шкоду з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , і моральну шкоду з усих обвинувачених, за мінусом сум, що відшкодовані їй в добровільному порядку.
Позовні вимоги ОСОБА_17 про стягнення матеріальної шкоди зі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підлягають задоволенню в сумі 20 741,44 грн., оскільки в добровільному порядку їй було відшкодовано ОСОБА_4 - 10 870 грн. (т.8 а.п. 10) і ОСОБА_6 1 000 грн. (т. 8 а.п. 32), від частини позову до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_17 відмовилась.
Позовні вимоги ОСОБА_17 про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.
За ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Оскільки вина всих обвинувачених у вчиненні закінченого злочину, внаслідок якого автомобіль вибув із законного володіння ОСОБА_48 , доведена, всі обвинувачені є за цим позовом належними відповідачами, оскільки, питання про те, що відбулося з викраденим автомобілем після вчинення злочину, чи то був він розібраний, чи то був розбитий, чи то був викрадений у самих викрадачів, не впливає на зобов`язання обвинувачених, що виникли з причинення шкоди ОСОБА_17 внаслідок незаконного заволодіння автомобілем.
Доводи обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в цій частині заперечень не мають правового підгрунтя, оскільки ті обставини, на які вони посилаються, впливають лише на міру цивільно правової відповідальності кожного з них і можуть вирішуватися між ними після виконання солідарного зобов`язання перед потерпілою.
Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В результаті вчиненого злочину був знищений транспортний засіб, чим останній завдана моральна шкода, але враховуючи глибину душевних страждань, наявність у власності потерпілої іншого автомобілю (т.4 а.п. 93), а також керуючись вимогами розумності і справедливості та те, що їй ОСОБА_4 відшкодовано в рахунок моральної шкоди 1000 гривень, суд вважає, що заявлена потерпілою сума моральної шкоди завищена, суд оцінює її у 5 000 грн., з яких 1 000 грн. відшкодовано добровільно ОСОБА_4 , стягненню підлягає шкода у сумі 4 000 грн.
Відмова ОСОБА_17 від позову до ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди не суперечить вимогам закону, процессуальних перешкод для її прийняття не встановлено, тому вона приймається судом.
Потерпілі ОСОБА_29 (т. 7 а.п. 134), ОСОБА_42 (т.1 а.п. 60), ОСОБА_41 (т.6 а.п. 229) в суді свої позови не підтримали у зв`язку з відшкодуванням завданої їм шкоди, в зв`язку з чим суд приймає їх відмову від позовів.
ОСОБА_19 просила залишити позов без розгляду, процессуальних перешкод для чого судом не вбачається, суд задовольняє її заяву, вона не була визнана потерпілою по справі.
Потерпілий ОСОБА_16 позов не заявляв.
Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходив з наступного:
Загальна сума документально підтверджених процесуальних витрат вартості проведених судових експертиз- складає 12894 грн.
Оскільки проведення експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати у справі, які складаються з документально підтверджених витрат на проведення експертиз на загальну суму 12157, 44 грн. - за виключенням вартості судово балістичної експертизи в розмірі 737, 56 грн., висновки якої не є доказом в кримінальному провадженні, що розглядається, та не пов`язані з ним.
Процесуальні витрати підлягають відшкодуванню обвинуваченими у відповідності до участі кожного з них у вчиненні злочинів в зазначеному обсязі в сумі 12157,44 грн.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України та роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", згідно з якими суд першої інстранції, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати положення ст. 72 КК України та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку, суд зараховує строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ціма правилами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Украни за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Початок строку вудбуття ОСОБА_4 покарання обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку приведення вироку у виконання.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 08 травня 2015 року по 18 травня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю здочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість місяців) без конфіскації майна.

Початок строку вудбуття ОСОБА_5 покарання обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку приведення вироку у виконання.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 08 травня 2015 року по 28 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави до набрання вироком законної чинності залишити без змін.

Після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_49 заставу в сумі 60 900 (шістдесят тисяч девятсот) гривень 00 копійок, що була сплачена ним у територіальному відділенні Запорізького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» за квитанцією № 0.0.591419585.1 від 27.07.2016 року, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій обл., код отримувача: 26316700, р/р отримувача: 1205, МФО: 820172, призначення: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі 336/3206/15-к Шевченківський рай суд м. Запоріжжя.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Початок строку вудбуття ОСОБА_6 покарання обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку приведення вироку у виконання.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 08 травня 2015 року по 28 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді застави до набрання вироком законної чинності залишити без змін.

Після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_50 заставу в сумі 60 900 (шістдесят тисяч девьятсот) гривень 00 копійок, що була сплачена нею у відділенні ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за квитанцією № N16AZ58981 від 28.07.2016 року, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій обл., код отримувача: 26316700, р/р отримувача: 1205, МФО: 820172, призначення: ОСОБА_51 - застава за ОСОБА_6 по справі 336/3207/15-к Шевченківський рай суд м. Запоріжжя.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_52 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 16240 грн. 99 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 28 363 грн. 21 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 21 686 грн. 85 коп. моральну шкоду в сумі 10 000 грн., всього 31 686 грн.85 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_25 задовольнити частково, стягнути содідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_25 матеріальну шкоду в сумі 24 620 грн. 86 коп. моральну шкоду в сумі 2 000 грн., всього 26 620 грн. 86 коп..

В решті позову відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_27 до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_21 задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_21 моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_15 на відшкодування матеріальної шкоди 23 320, 92 грн., на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., всього 28 320, 92 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_17 на відшкодування матеральної шкоди 20 741,44 грн..
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_17 на відшкодування моральної шкоди 4 000 грн.

В решті позову відмовити.
Прийняти відмову ОСОБА_17 від позову до ОСОБА_4 про стягнення матеральної шкоди.
Прийняти відмови від позовів ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_53

Цивільний позов ОСОБА_19 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави (ГУДКСУ у Запорізькій області, рахунок № 0009, одержувач ГУДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя/24060300, код банку: 813015, ) витрати на проведення судово-трасологічних експертиз № 240 від 28.05.2015 року у розмірі 1228 грн. 80 коп., № 271 від 22.06.2015 року у розмірі 491 грн.04 коп., № 272 від 22.06.2015 року у розмірі 491 грн.04 коп., а всього 2 200,88 грн. в рівних частках з кожного по 736,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави (ГУДКСУ у Запорізькій області, рахунок № 3011, одержувач ГУДСУ у Запорізькій області, код банку: 813015, ) витрати на проведення судово-автотоварознавчих експертиз № 129/15 від 27.05.2015 року у розмірі 736 грн.56 коп., № 95/15 від 25.05.2015 року у розмірі 797 грн. 94 коп., № 96/15 від 25.05.2015 року у розмірі 797 грн. 94 коп., № 97/15 від 25.05.2015 року у розмірі 797 грн. 94 коп., на загальну суму 3 130,38 грн. в рівних частках з кожного по 1 565,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави ( ГУДКСУ у Запорізькій області, рахунок № 3011, одержувач ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку: 813015, ) витрати на проведення судово-автотоварознавчих експертиз № 99/15 від 25.05.2015 року у розмірі 797 грн. 94 коп., № 116/15 від 16.06.2015 року у розмірі 1536 грн. на загальну суму 2 333,94 грн., в рівних частках з кожного по 777,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на користь держави (ГУДКСУ у Запорізькій області, рахунок № 3011, одержувач ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку: 813015, ) витрати на проведення судово-автотоварознавчих експертиз № 127/15 від 27.05.2015 р. в сумі 736,56 грн., № 131/15 від 27.05.2015 року у розмірі 736 грн.56 коп. на загальну суму 1473, 12 грн., в рівних частках з кожного по 736,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави ( ГУДКСУ у Запорізькій області, рахунок № 3011, одержувач ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку: 813015, ) витрати на проведення автотоварознавчих експертиз № 130/15 від 27.05.2015 року у розмірі 736 грн.56 коп., № 128/15 від 27.05.2015 року у розмірі 736 грн.56 коп., загальну суму 1473,12 грн..

Речові докази по кримінальному провадженню:

-кришку багажнику для автомобіля ВАЗ - 2106, переднє ліве крило автомобіля ВАЗ - 2106, дві колонки «Соні», двигун об`ємом 1,5 літрів для автомобіля ВАЗ 2106, два передні сидіння для автомобіля ВАЗ 2106, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_27 залишити останньому за належністю;

-заднє сидіння, торпеду, бензобак, фрагменти обшивки салону, бокові накладки багажнику, глушитель, два підкрилка, пластикове табло, елемент торпеди, педальний блок, ручку від КПП, панель приладів, дві панелі багажнику, кермо, бокове заднє скло, дві задні бокові панелі салону для автомобіля ЗАЗ 1102, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_29 залишити останньому за належністю;

-двигун об`ємом 1,7 літра, бензобак, паливна магістраль, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_21 , залишити останньому за належністю;

-мобільний телефон «Нокія» 225 в корпусі чорного кольору, імеі 1 НОМЕР_13 , імеі 2 НОМЕР_14 з сім картами оператора мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС», два мобільних телефона «Нокія-Ява», які знаходяться у камері схову, передати його власнику ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон «LG» в корпусі білого кольору, імеі НОМЕР_15 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», гроші в сумі 65 грн., фрагмент панелі приборів, діодний світильник, які знаходяться в камері схову, передати їх власнику ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон «Нокія 301» в корпусі чорного кольору з сім картами мобільних операторів «Лайф» та «МТС», який знаходиться в камері схову, передати його власнику ОСОБА_4 ;

-коробку з під магнітоли Соні, 6 предметів, схожих на патрон калібру 5,45 мм (після проведення експертизи, шнурок, два металеві предмети, пару рукавичок, кусачки, мікрочастинки, пару рукавичок, кусачки, дві викрутки, металевий предмет, викрутку, коробку зі стартового пакету МТС, аркуш з рукописним текстом, блокнот, протокол про адміністративне правопорушення, копію картки фізичної особи платника податків, двоє ключів на зв`язці із брелоком сигналізації, один ключ автомобільний з чорною голівкою, коробку з під мобільного телефону Нокія, які знаходяться у камері схову, знищити;

-глушитель від автомобіля ВАЗ, фаркоп, заднє сидіння від автомобіля ВАЗ 2106, петля капоту білого кольору, фрагмент кузова з номером кузову, п`ять нижніх частин з передніх сидінь автомобілів ВАЗ 2106, два бачка омивача, два бокових скла від автомобіля ВАЗ 2106, три лобових скла, державні реєстраційні номера НОМЕР_16 , два замка з дверей автомобіля ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_17 , один замок ляди з автомобіля ВАЗ 21083 д/н НОМЕР_10 (т. 3, 168), які знаходяться на зберіганні в камері схову Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій облас- повернути володільцям за належністю.

- задню частину кузова, кришку багажника, пороги, заднє сидіння, стелю салону, лобове скло на автомобіль ВАЗ, підголовники, торпеду, підлогові килимки салону, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_42 , залишити останньому за належністю.

Зняти арешт з автомобіля ВАЗ 2106, номер державної реєстрації НОМЕР_18 , номер кузова НОМЕР_19 , який належить на праві власності ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_55 від 08.05.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: