Справа № 370/55/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1534/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 26.12.2016

УХВАЛА
іменем України
26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0001011 за апеляційною скаргою прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на вирок Макарівського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
09.07.2014 року Макарівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки;
30.03.2016 року Макарівським районним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Макарівського районного суду від 30.03.2016 року - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 14 листопада 2015 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, шляхом віджиму вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_8 (далі потерпілий ОСОБА_8 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний намір, викрав із приміщення кухні чотирьох конфоркову газову плиту вартістю 1400 грн., чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 1400 грн. Викрадену газову плиту ОСОБА_7 заніс до своєї квартири з метою подальшого продажу, тобто розпорядився нею на власний розсуд.
Не погоджуючись з вироком суду та не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікації його дій, розміру та виду покарання, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що в даному кримінальному провадженні ікримінований ОСОБА_7 злочин вчинений ним 14.11.2015 року, тобто до постановлення попереднього вироку - Макарівського районного суду від 30.03.2016 року, за яким його засуджено до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, тому суд першої інстанції повинен був застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України. Просить змінити вирок, виклавши абзац 3 резолютивної частини вироку в наступній редакції: «Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання засудженому призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Макарівського районного суду від 30.03.2016 року у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців».
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого, який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, обтяжуючи покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючі покарання обставини - розкаяння, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, та прийшов до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавленні волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, 3 роки позбавлення волі.

Але при призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, визначивши остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 30.03.2016 року.
Згідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вчинив злочин у даному кримінальному провадженні - 14.11.2015 року, тобто до постановлення попереднього вироку Макарівського районного суду Київської області від 30.03.2016 року, тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 необхідно призначити шляхом поглинення менш суворого більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що дане покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є слушними, обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області задовольнити.
Вирок Макарівського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Макарівського районного суду Київської області від 30 березня 2016 року у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий

Судді: