Справа № 128/491/17
22 березня 2017 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження непрацюючого, раніше судимого:
21.12.2004 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 263, ст. 15 ч.1, ст. 70, ч.4 ст. 70, 75 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
01.06.2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
26.06.2009 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 164, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
10.12.2012 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 263 КК України до 150 годин громадських робіт;
23.10.2013 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.3, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
01.03.2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 посилається на те, що він на даний час відбув 2/3 строку покарання, за час відбування покарання характеризується позитивно, переведений до ДСР, як особа, яка стала на шлях виправлення, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно. Крім того, у нього є батько, який є лежачим, не говорить та може в будь яку мить померти, не побачившись з ним.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення даного клопотання заперечував, з тих підстав, що в матеріалах особової справи засудженого відсутня характеристика, яка відображає процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування покарання. Остання наявна характеристика датована 01.07.2016 року, в якій засуджений характеризується посередньо, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не приймає участі у програмі виховного впливу на самодіяльних організаціях. Також, до ОСОБА_4 застосовувалися стягнення у вигляді поміщення в ДІЗО (14.09.2016 року), попередження (17.09.2016 року). Протягом строку відбування покарання ОСОБА_4 не працював за власним бажанням, лише згодом, після переведення до ДСР, був працевлаштований різноробочим. За наведених обставин прокурор просив в задоволення вказаної заяви відмовити.
Представник СВК №81 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить дану заяву розглянути в його відсутність, при розгляді заяви покладається на розсуд суду.
Представник спостережної комісії при Вінницькій РДА в судове засідання не з`явилася, однак попередньо надала суду заяву, згідно якої не заперечує щодо задоволення даної заяви та просить суд врахувати характеристику на засудженого по місцю відбування покарання.
Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, врахувавши заяву засудженого, думку прокурора, представника СВК №81, представника спостережної комісії при Вінницькій РДА, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 по даній справі засуджений 29.07.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
До Стрижавської ВК №81 прибув 30.12.2013 року з УВП № 1 м. Вінниці.
Початок строку 29.12.2013 року. Кінець строку: 23.06.2018 року.
Згідно витягу із протоколу №22 від 21.07.2016 року, який міститься в матеріалах особової справи, рішенням комісії з питань застосування до засуджених ст. ст. 81, 82 КК України та ст. 101 КВК України засудженому ОСОБА_4 відмовлено в клопотанні перед судом про застосування ст. 81 КК України, оскільки він не довів свого виправлення.
Як вбачається з витягу із протоколу № 56 від 14.09.2016 року, враховуючи кількість і характер раніше накладених стягнень, а також те, що засуджений не бажає робити належні висновки, ОСОБА_4 притягнуто до суворої дисциплінарної відповідальності поміщення в ДІЗО.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на викладене, враховуючи дані обставини та наявні формальні підстави для звільнення за ст. 81 КК України, суд вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню, оскільки хоча засуджений відбув більше 2/3 строку покарання, однак притягувався до дисциплінарної відповідальності, спостережна комісія Вінницької районної державної адміністрації відмовила в його умовно достроковому звільненні, тому, що засуджений не довів свого виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст. 154 ч. 3 КВК України, суд, -
Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя