Номер провадження: 11-кп/785/628/17
Номер справи місцевого суду: 522/21/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілих: адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурорапрокуратури Одеської області ОСОБА_6 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0008535 від 19.09.2014 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.ч.1,2 ст.263, ст.348 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків,-

встановив
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0008535 від 19.09.2014 року,органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.ч.1,2 ст.263, ст.348 КК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору для виправлення помилок, суд мотивував своє рішення тим, що всупереч вимогам діючих норм кримінального процесуального Закону України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, пред`явленого останньому, що на думку суду є грубим порушенням вимог ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим районним судом рішенням, на зазначену ухвалу прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушує питання щодо її скасування.

В обґрунтування свої доводів прокурор вказала на безпідставність твердження районного суду, щодо відсутності в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 формулювання обвинувачення, оскільки обвинувальний акт відносно останнього включає в себе необхідні дані, передбачені ст.291 КПК України, тобто без порушення жодної процесуальної норми кримінального процесуального закону. При цьому прокурор послалася на правову позицію, викладену в Постанові Верховного суду України від 24.11.2016 року (справа №5-328кс16), практику ЄСПЛ та зрозумілість обвинуваченим висунутого йому обвинувачення.

Просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, виходячи із наступного:

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Крім того, зазначеною статтею передбачений порядок складання обвинувального акту, зазначені відомості, які повинні міститися в ньому та які додатки повинні бути долученими до нього.

Із наведених положень кримінального процесуального закону вбачається, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Перевіривши зміст обвинувального акту, апеляційний суд дійшов до висновку, що підстави для повернення обвинувального акту, які наведені в ухвалі суду першої інстанції є такими, що суперечать вимогам 291 КПК України, а обвинувальний акт таким, який відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, суд послався на відсутність в обвинувальному акті обвинувачення та викладення у ньому лише фактичні обставини скоєння правопорушення та його правову кваліфікацію.

На цій підставі суд зробив висновок згідно якого обвинувачення ОСОБА_7 взагалі не висувалося, що на думку суду робить неможливим розгляд справи в суді.

Однак з таким висновком неможливо погодитись з наступних причин.

Згідно Постанови Верховного Суду України від 24.11.2016 року у справі № -328кс16 в п. 3 термін «обвинувачення» належить тлумачити на підставі п. 13 частини 1 ст. 3 КПК України, як твердження про вчинення певною особою діяння. передбаченому законом України кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Це поняття співвідноситься з нормою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на недотримання гарантій права на справедливий суд.

Також вищевказана Постанова ВСУ тлумачить, що відповідно до частини другої ст. 42 КПК, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК.

Висунення обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта / ч. 2 ст. 347 КПК/, а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, Чи зрозуміло воно йому / ч. 1 ст. 348 КПК/.

В даному випадку судова колегія погоджується з доводами прокурора про те, що даний обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення по кожному епізоду кримінальних правопорушень, в яких обвинувачувався ОСОБА_7 .

Як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт містить формулювання: «Згідно висунутої підозри ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що..», що на думку судової колегії підтверджує наявність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень та його формулювання відповідно положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також слід погодитись з доводами прокурора в апеляційній скарзі про те, що кримінальне провадження вже було предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій. При цьому, під час судового засідання суду першої інстанції 19.03.2015 року, за згодою всіх учасників судового процесу, прокурором було оголошено короткий зміст обвинувачення, після чого обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що йому зрозуміло в чому його обвинувачують та пояснив, що визнає себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 115 ч. 1, ч. 1,2 ст. 263 КК України, а в частині обвинувачення у скоєнні правопорушення за ст. 348 КК України винним себе не визнав.

Ці обставини були також підтверджені обвинуваченим і в апеляційному суді.

Апеляційний суд вважає, що виходячи з вищевказаного, обвинувачення ОСОБА_7 було висунуто в належній формі, є конкретним, зрозумілим для нього та не порушує його прав на захист та справедливий суд, як того вимагає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Даний факт підтверджується вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2015 року на підставі якого ОСОБА_7 був визнаний винним у скоєнні злочинів, які йому інкримінувало досудове слідство.

В апеляційній скарзі на вирок суду, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , ставились питання про змінення вироку в частині засудження ОСОБА_7 за ст. 348 КК України та зменшення покарання призначеного ч. 2 ст. 115 ч. 1, ч. 1,2 ст. 263 КК України і не ставилося питання про скасування вироку на підставі порушення органами досудового слідства вимог ст. 291 КПК України.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2015 року вирок суду першої інстанції було змінено лише в частині призначеного покарання за ст. 348 КПК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 була подана касаційна скарга в які він також не ставив питання про скасування вироку на підставі порушення органами досудового слідства вимог ст. 291 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що це підтверджує дотримання в повному обсязі органами досудового слідства вимог ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта відносно ОСОБА_7 та направлення його до суду.

Слід також звернути увагу на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.10.2016 року вбачається, що підставами для скасування ухвали апеляційного суду та вироку суду першої інстанції були не відсутність формулювання обвинувачення ОСОБА_7 в обвинувальному акті, а інші порушення законодавства судом першої інстанції.

Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати про те, що зміст обвинувачення ОСОБА_7 є неконкретним, а тому належить визнати необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що формальне недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України вплинуло на право обвинуваченого на захист і є істотним порушення вимог КПК України, що вимагає повернення прокурору обвинувального акту.

Встановлені порушення, які допустився суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч.1 ст.412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала районного суду підлягає скасуванню.
За наведених вище обставин, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляції прокурора, допущення судом 1-ї інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що у відповідності до вимог ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та поверненню обвинувального акту для подальшого судового розгляду.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного Одеської області від 21.03.2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0008535 від 19.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.ч.1,2 ст.263 КК України - скасувати.
Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0008535 від 19.09.2014 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.ч.1,2 ст.263, ст.348 КК України в тому ж суді, в іншому складі суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_11 .