Справа № 522/1668/17-к
1-"кс"/522/1413/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року м. Одеса
З клопотання слідчого вбачається, що 20.01.2017 р. до чергової частини Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з проханням вжити заходів до невстановленої особи, яка 18.01.2016 шахрайським шляхом, заволоділа його майном, та документами на майно, а саме: документи на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ( оригінали технічних паспортів на квартиру АДРЕСА_3 та комору № 2к, витяги з державного реєстру прав на нерухоме майно вищезазначеної квартири та комори), що спричинило йому значну шкоду.
В ході досудового розслідування було встановлено, що у 2014 році громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбав квартиру АДРЕСА_3 та комору АДРЕСА_4 . Вищезазначене майно оформив на своє ім`я, підтвердженням тому мав відповідні документи. Після чого у вищезазначеній квартирі проводились ремонтні роботи, які здійснювались найманими працівниками, та у яких був доступ до квартири. Після закінчення ремонтних робіт, ключі від квартири повернено власнику, а саме ОСОБА_5 .
Також, встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , фактично мешкає за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, де перебував на протязі тривалого часу, оригінали документів які підтверджують право власності на квартиру АДРЕСА_3 та комору АДРЕСА_4 - зберігав у вищезазначеній квартирі.
18.01.2017 р. громадянину ОСОБА_5 з засобів масової інформації стало відомо про те, що його квартиру виставили на продаж, у зв`язку з чим останній звернувся до поліції з належною заявою.
19.01.2017 р. громадянин ОСОБА_5 самостійно назначив зустріч з продавцем квартири АДРЕСА_5 , після зустрічі з яким помітив, що замки вхідних дверей були змінені, а також відсутні оригінали документів підтверджуючих право власності на квартиру, про що повідомив у правоохоронні органи та у подальшому звернувся з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_6 , з метою збереження майна та припинення проведення будь яких реєстраційних дій, зміни права власності на вказане нерухоме майно.
Враховуючи вищевикладене, з метою уникнення та не допущення подальшого скоєння правопорушень пов`язаних з відчуженням майна, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_6 .
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку прокурора, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_6 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1