Справа № 357/7433/17
1-кп/357/1010/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши в відкритому підготовчому судовому провадженні в залі суду № 3 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт з угодою у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000045 від 19.06.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, засудженого 02.11.2016 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., прийнятого на військову службу за контрактом 16.08.2016 військовою частиною НОМЕР_1 , який перебуває у відрядженні до військової частини польова пошта НОМЕР_2 на посаді кулеметника 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем не з`явився своєчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин було вчинено за таких обставин:

16.08.2016 солдат ОСОБА_5 прийнятий на військову службу за контрактом військовою частиною НОМЕР_1 , де наказом командира цієї ж військової частини № НОМЕР_4 від 16.08.2016 останнього призначено на посаду стрільця взводу супроводження військових вантажів роти охорони та оборони батальйону охорони та обслуговування та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, солдат ОСОБА_5 відповідно до розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України №321/7670 від 24.09.2016, №321/8136 від 05.10.2016 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 №242 від 05.11.2016 відряджений у розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї ж військової частини № НОМЕР_5 від 08.11.2016 останнього допущено до виконання обов`язків кулеметника 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

В період з 28.03.2017 по 06.04.2017 солдат ОСОБА_5 проходив стаціонарне лікування у військовій частині НОМЕР_6 , після якого останній мав 06.04.2017 повернутись до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1, 2, 3, 4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_5 06.04.2017, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та в період з 06.04.2017 по 16.06.2017 включно, ухилявся від обов`язків військової служби, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків.

17.06.2017 солдат ОСОБА_5 добровільно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

На підставі ч. 2 ст.469 КПК України в підготовчому судовому провадженні суду була надана угода про визнання винуватості від 22 серпня 2017 року укладена між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор у справі ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 2, 5 ст. 469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Таку угоду у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право затвердити у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається із вказаної угоди прокурор у справі ОСОБА_6 будучи уповноваженим відповідно до ст. 37 КПК України та обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду, на підставі якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України та його звільнення від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік, з покладанням певних обов`язків.

Судом під час судового засідання роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином , внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання скоєння нових злочинів, і вважає можливим його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі статі 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 474, 475, 484 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 серпня 2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000045 від 19.06.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання за ст. 407 ч. 4 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за виконанням покарання відносно ОСОБА_5 покласти на Ірпінський районний відділ з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,