Справа № 199/807/17
У Х В А Л А
іменем України
01 лютого 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу прокуратури про тимчасовий доступ до речей та документів,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , або співробітникам органу досудового розслідування, визначених ОСОБА_3 відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 36, 40, 41 КПК України дозволу на тимчасовий доступ до документів та їх вилучення (виїмки), яка перебуває у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме копій Інвентаризаційної справи на домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтовується тим, що до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що У 2009 році гр. ОСОБА_5 , 1961 р.н., ОСОБА_6 , 1981 р.н., та гр. ОСОБА_7 , під приводом продажу будинку за адресою АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами в сумі 60 000 доларів США. В ході допиту потерпілої ОСОБА_8 остання пояснила, що приблизно в 2009 році, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 побачила оголошення в газеті «Авісо» про продаж нерухомості (домоволодіння) за адресою АДРЕСА_2 , після чого здзвонилися з особою на ім`я ОСОБА_9 , який сказав що дійсно продає дім за вищевказаною адресою та погодився його показати. Так, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 прибули за адресою АДРЕСА_2 де їх зустрів чоловік, який представився як ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 та тещою ОСОБА_7 , та показав копії правовстановлюючих документів на будинок, в яких він значився як власник, при цьому пояснивши, що оригінали документів знаходяться у юриста на ім`я ОСОБА_10 , оскільки за адресою АДРЕСА_2 знаходиться дві житлових будівлі та для оформлення необхідно розділити земельні частки, чим і займався юрист. Також ОСОБА_5 вказав, що будинку, який продається буде присвоєно адрес АДРЕСА_2 , а він, разом з тещою та дружиною будуть проживати в сусідньому будинку за адресою АДРЕСА_3 . Після узгодження ціни на дім ОСОБА_8 під гарантійну розписку передала ОСОБА_5 завдаток за будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 в розмірі 50 000 доларів СПІА. Після домовленості про вартість домоволодіння та передачі завдатку сім`я ОСОБА_8 з дозволу ОСОБА_5 переїхала проживати у домоволодіння АДРЕСА_2 , де потерпіла зробила деякі ремонтні роботи. У травні 2011 року ОСОБА_8 стало відомо, що ОСОБА_5 не збирається продавати їй домоволодіння АДРЕСА_2 , а шукають інших покупців. Данний факт ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтвердили, та запропонували потерпілій звільнити домоволодіння до 12.06.2011 року. При цьому ОСОБА_5 підтвердив факт отримання завдатку у розмірі 50000 доларів СІЛА та дав відповідну розписку, що зобов`язується повернути завдаток у розмірі 50000 доларів СІНА, а також 10000 доларів за ремонт будинку. Після складання вказаної розписки сім`я ОСОБА_8 висилилась із будинку, проте грошові кошти в загальній сумі 60000 доларів США ОСОБА_5 повертати їй відмовився. В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 24.06.2011 року. Також відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_7 , домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , належить їй з 2008 року, було куплено нею через оголошення в газеті. При купівлі вказаного домоволодіння ОСОБА_7 було передано та нотаріально завірено всі необхідні документи. Довіреність на гр. ОСОБА_5 щодо розпорядження домоволодінням, розташованим за адресою АДРЕСА_2 , оформлено не було. Згідно з поясненням, наданим ОСОБА_6 домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , належить та документально оформлено на її матір ОСОБА_7 . Жодних довіреностей на ОСОБА_5 оформлено не було. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДОР від 29.09.2011 домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі договору про поділ нерухомого майна від 24.06.2011 року. Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 йому не належить, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, переконав потерпілу ОСОБА_8 , що вказане домоволодіння є його власністю. Остання, в свою чергу вважаючи, що її дії є правомірними та вигідними для неї передала грошові кошти в сумі 50 000 доларів США ОСОБА_5 , про що була написана відповідна розписка. Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у заволодінні чужим майном в сумі 50 000 доларів США шляхом зловживання довірою кваліфіковані за ч.4 ст.190 КК України. З метою встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення та проведення в подальшому судової будівельно-технічної експертизи щодо встановлення ринкової вартості квартири для розрахунку завданих збитків, підтвердження факту підроблених документів, шляхом проведення необхідних експертиз виникла необхідність в тимчасовому доступі до документів, що перебувають у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме Інвентаризаційної справи на домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Зазначені документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор вважає неможливим іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вищевказаних документів.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 та дослідивши додані до клопотання документи, суд дійшов висновку про те, що документи, на які вказує прокурор, самі по собі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості, що містяться в цих документах, можливо використати як доказ, і іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо, а вилучення зазначених документів необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309, 477 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Надати прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , або співробітникам органу досудового розслідування, визначених ОСОБА_3 відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 36, 40, 41 КПК України дозвіл на тимчасовий доступ до документів, з метою проведення огляду та зняття копій (без вилучення оригіналів), які перебувають у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме Інвентаризаційної справи на домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 ,

КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надати (забезпечити) тимчасовий доступ прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , або співробітникам органу досудового розслідування, визначених ОСОБА_3 відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 36, 40, 41 КПК України. до зазначених документів та надати їм можливість їх оглянути та зробити копії.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Згідно ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

01.02.2017