АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/152/17 Справа № 1-1/02 Категорія: ст. 34 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про перегляд ухвали колегії суддів Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.12.2016 року, про перегляд вироку апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововияленими обставинами ,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст.ст. 69, 190-1, ч.2 ст.223 КК України (в редакції закону 1960 року), ч.4 ст.187 КК України (в редакції закону 2001 року) з застосуванням ст.42 КК України (в редакції закону 1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 09.07.2002 року даний вирок Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року відносно засудженого ОСОБА_7 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.04.2015 року скасовано ухвалу судді Апеляційного суду Черкаської області від 02 жовтня 2014 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововиявленими обставинами та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 травня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововиявленими обставинами повернуто апелянту.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року скасовано ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 15 травня 2015 року про повернення заяви засудженого про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововиявленими обставинами та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції у Чорнобаївському районному суді Черкаської області.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.12.2016 року заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововиявленими обставинами було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким висновком суду першої інстанції ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій ставить питання про скасування ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.12.2016 року з підстав неповноти проведеного судового розгляду та порушення норм кримінального процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, апелянта ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, прокурора про безпідставність апеляційних вимог, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наведених вище вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався повністю.

Згідно ч.1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України.

Частиною 2 ст. 459 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими, а саме: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно до ч. 2 ст. 464 КПК України, після надходження заяви до суду, суддя перевіряє її відповідність вимогам ст.462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 ст. 462 КПК України, крім іншого, передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

У своїй заяві про перегляд вироку апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 зазначав, що під час досудового слідства мало місце штучне створення доказів, які лягли в основу обвинувального вироку, а саме неправдивих показів, наданих ним та іншими підозрюваними внаслідок побиття і катування. ОСОБА_7 стверджує, що такі неправдиві показання були отримані внаслідок зловживань міліціонерів і слідчих на досудовому слідстві, які били, катували. залякували та чинили психологічний тиск на нього та інших підозрюваних.

Засуджений ОСОБА_7 стверджує про наявність підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, які передбачені пунктами 1,2 і 5 ч.2 ст.459 КК України, та встановлені рішенням Європейського суду з прав людини від 26 липня 2012 року у справі «Василь Іващенко проти України» (заява № 760/03).

Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення ЄСПЛ постановлено одноголосно, що мало місце порушення статей 3, 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з тим, що засудженого ОСОБА_7 було піддано нелюдському чи такому, то принижує гідність, поводженню з боку працівників міліції, а також із відмовою державних органів надати засудженому ОСОБА_7 копії документів для звернення до суду.

Залишаючи заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововиявленими обставинами, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для перегляду зазначеного вироку за нововиявленими підставами внаслідок надання, ним та іншими засудженими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за зазначеним вироком, показань після побиття та катування.

При цьому, обґрунтовано послався, що у наведеному вище мотивувальній частині рішення ЄСПЛ вказано, та встановлено порушення ст.3 Конвенції було допущено 12 квітня 1998 року працівниками міліції саме під час затримання засудженого ОСОБА_7 ..

Будь-яких обґрунтованих даних про застосування недозволених методів саме під час проведення досудового розслідування до засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та самого ОСОБА_7 , останнім не наведено, й такі дані відсутні у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 липня 2012 року у справі «Василь Іващенко проти України» (заява № 760/03).

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України судові рішення у кримінальних справах, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки на підставах, зазначених у Законі.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Наведених вище, визначених ч.2 ст.459 КПК України, обов`язкових підстав для перегляду вироку Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововиявленими обставинами, апелянтом у своїй заяві не зазначено. Тому, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про залишення поданої заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду без задоволення.

З урахуванням визначених кримінальним процесуальним законом підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, твердження апелянта у своїй апеляційній скарзі про те, що місцевий суд фактично не розглядав по суті його заяву, а лише удався до маніпуляцій, одностороннього розгляду, не допитав засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 по їх факту побиття з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2012 року у справі «Василь Іващенко проти України», надавши перевагу рішенням судів України і формально переписав ухвалу місцевого суду від 03 червня 2016 року, яка була скасована ухвалою апеляційного суду від 20 вересня 2016 року, не розгляд місцевим судом питання щодо відсутності у вироку апеляційного суду посилань у частині встановлення строку перегляду справи, а також умовно-дострокового звільнення та право подання клопотання про помилування, є помилковим.

У свою чергу посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що постанови органу досудового розслідування, якими перевірялись обставини застосування недозволених методів проведення досудового розслідування мають бути скасованими у зв`язку з тим, що вони суперечать рішенню Європейського суду з прав людини від 26 липня 2012 року у справі «Василь Іващенко проти України», є також помилковим, оскільки лише сама наявність рішення Європейського суду з прав людини не є нововиявленою обставиною у розумінні ст.459 КПК України.

Твердження апелянта ОСОБА_7 про те, що у місцевому суді, під час розгляду його заяви, було порушено його право на захист у зв`язку із заміною захисника на іншого який формально віднісся до його захисту, на думку колегії суддів, не є підставою для скасування оскаржуваної ним ухвали, так як у матеріалах провадження відсутні дані про подання апелянтом заяви щодо заміні захисника з цих підстав.

Крім того, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали посилання апелянта на те, що місцевий суд в оскаржуваній ухвалі виклав показання останнього не правдиво, оскільки пояснення апелянта ОСОБА_7 були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, яким і надана відповідна оцінка на предмет відсутності підстав для перегляду вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами, а не вірне зазначення місцевим судом його рік народження є помилкою, і має вирішуватись місцевим судом, шляхом усунення описки (помилки). При цьому, також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали й заміна прокурорів під час розгляду у суді першої інстанції заяви апелянта, так як дана обставина не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до КПК України та на думку колегії суддів не вплинуло на законність та обґрунтованість постановлення оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

На підставі вищевказаного та керуючись ст. ст. 429, 460, 459, 462, 464 КПК України, суддя,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2016 року про перегляд вироку апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2002 року за нововияленими обставинами залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :