Справа № 484/1159/17
Провадження: № 1-кп/484/159/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайська Миколаївської області, громадянки України, українки, заміжньої, на утриманні осіб не має, офіційно не працює, має середню освіту, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

за участю учасників судового провадження

прокурора: - ОСОБА_4

обвинуваченої: - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11.03.2017р. приблизно 14:00 год. ОСОБА_3 перебувала у торгівельному павільйоні ФОП « ОСОБА_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у неї виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме дитячим взуттям марки «Совенок». Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і не може перешкодити їй, обвинувачена поклала до своєї сумки вказане взуття та вийшла з павільйону, а викраденим розпорядилась на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 344грн.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачена пояснила, що 11.03.2017р. вона разом із своєю донькою зайшли до торгівельного павільйону «Обувайка», який розташований по вул.. Коротченка в м.Первомайську. Вони мали намір придбати взуття для онуки. Вона підійшла до продавця та запитала вартість дитячих туфель. В цей час вона помітила дитячі босоніжки. Оскільки продавець у її бік не дивилась, вона вирішила викрасти ці босоніжки. Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона взяла з полиці босоніжки та поклала їх до своєї сумки. Після цього вона разом із дочкою вийшли з павільйону. Про крадіжку вона вдома розповіла дочці. У вчиненому щиро розкаялась. Просила призначити їй покарання у виді штрафу, вказуючи, що її чоловік працює, тому вона має можливість сплатити штраф.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, вказала, що шкода їй відшкодована та претензій до обвинуваченої вона не має.
Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого їй органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 11.03.2017р. приблизно о 14:00год. ОСОБА_3 зторгівельного павільйону ФОП « ОСОБА_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинила крадіжку дитячого взуття марки «Совенок», чим завдала ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 344грн.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, повне відшкодування завданої шкоди, те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.
Відповідно до досудової доповіді, складеної Первомайським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, результати оцінки ризику вчинення потворного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 показали, що її виправлення без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Враховуючи вище викладене, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 185 КК України, яке, на думку суду, є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ дитяче взуття марки «Совенок», передане на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне залишити у власності останньої.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їйпокарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ дитяче взуття марки «Совенок», передане на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити у власності останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
СУДДЯ: