Справа № 698/378/14-к
Провадження № 1-кп/698/59/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в приміщення Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 13.02.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента 3- го курсу Тальнівського агротехнічного коледжу Уманського НУС, виховується в повній сім`ї, військовозобов`язаного, що має статус дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи, -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ромейково жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 11 класу Катеринопільського ЗОШ № 2, який виховується в неповній сім`ї з мамою ОСОБА_9 , невійськовозобов`язаного, що має статус дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи, і являється дитиною-інвалідом,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 08.02.2014 року, перебуваючи на відпочинку, в смт. Катеринопіль Черкаської області, в приміщенні бару «Орфей», який розташований в смт. Катеринопіль Черкаської області по вул. Леніна, 26, знайшовши на полу даного приміщення, пластикову кредитну картку «ПриватБанку-Універсальна» № НОМЕР_1 , яка являється власністю ПАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_3 і право користування якою належить громадянину ОСОБА_11 , яку останній втратив у приміщенні вищевказаного бару, коли діставав гаманця з кишені, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи єдиний умисел та спільну мету, направлену на заволодіння всіма грошовими коштами, які знаходились на рахунку картки, з метою збагачення, знаючи персональний ідентифікаційний номер (ПІН-код), який був нанесений на неї, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливою метою, з вищевказаної картки в період часу з 01 години 15 хвилин по 02 годину 24 хвилини зняли всупереч волі власника, тобто викрали грошові кошти загальною сумою 800 грн. 00 коп., які на праві особистої власності належать ОСОБА_11 , після чого разом витратили на власні потреби, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 , вину у вчиненні даного злочину, за вказаних в обвинуваченні обставин, визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні в тому числі з сумою викрадених коштів, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив про обставини скоєння ним злочину так, як вони встановлені даним вироком.

Зокрема пояснив, що дійсно він разом з ОСОБА_8 , перебуваючи на відпочинку в смт. Катеринопіль, в барі «Орфей» знайшов пластикову кредитну картку «ПриватБанку-Універсальна» і виявивши на ній нанесений персональний ідентифікаційний номер (ПІН-код) знаючи про те що це чужа власність, разом з ОСОБА_8 , умисно, таємно, з корисливою метою, з даної картки, з метою збагачення зняли грошові кошти загальною сумою 800 грн. 00, які витратили на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 , вину у вчиненні даного злочину, за вказаних в обвинуваченні обставин, визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з сумою викрадених коштів, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив про обставини скоєння ним злочину так, як вони встановлені даним вироком.

Зокрема пояснив, що що він 08.02.2014 року разом з ОСОБА_7 , перебували на відпочинку в смт. Катеринопіль, в барі «Орфей» де останній знайшов пластикову кредитну картку «ПриватБанку-Універсальна» і виявивши на ній нанесений персональний ідентифікаційний номер (ПІН-код) знаючи про те що це чужа власність, вирішили з метою збагачення зняти з неї кошти і реалізуючи свій намір, умисно, таємно, з корисливою метою, зняли грошові кошти загальною сумою 800 грн. 00, які витратили на власні потреби.

Дані показання ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються, крім даних, що характеризують осіб обвинувачених, а також згідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України здійснено допит обвинувачених.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд визнає доведеною вину ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому діянні, яке виразилилась у викраденні ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 грошових коштів, з найденої пластикової кредитної картки «ПриватБанку-Універсальна» № НОМЕР_1 , яка являється власністю ПАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_3 і право користування якою належить громадянину ОСОБА_11 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.
З урахуванням викладеного, суд визнає доведеною вину ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому діянні, яке виразилилась у викраденні ним за попередньою змовою з ОСОБА_7 грошових коштів, з найденої останнім, пластикової кредитної картки «ПриватБанку-Універсальна» № НОМЕР_1 , яка являється власністю ПАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_3 і право користування якою належить громадянину ОСОБА_11 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч.1 ст.105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Вирішуючи питання, про призначаючення міри покарання ОСОБА_7 , суд визнає і враховує обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та те що злочин він вчинив будучи неповнолітнім, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, має статус дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи, повністю визнав свою провину у скоєному, щиро покаявся, змінив поведінку у кращій бік, є студентом 3- го курсу Тальнівського агротехнічного коледжу Уманського НУС і за даним місцем навчання характеризується виключно позитивно, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, виховується в повній сім`ї, і в даній сім`ї існують добрі стосунки, створені належні умови для його виховання та навчання, а батьки можуть запобігти вчиненню неповнолітнім інших протиправних дій, на що вказує той факт, що як до скоєння даного злочину так і після його скоєння, будь яких порушень законодавства ОСОБА_7 , не вчинялось, що вказує на його бездоганну поведінку на даний час, викрадені кошти повернуто. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час останній не потребує застосування покарання.

Враховуючи той факт, що судом вирішувалось обвинувачення по суті і ОСОБА_7 , визнано винуватим, тому щодо нього, слід постановити обвинувальний вирок з призначенням йому покарання, в межах санкції закону, із застосуванням положень ст.101 КК України, та звільненням його від покарання з умовою застосування до нього двох примусових заходів виховного характеру у виді: застереження та передачею під нагляд матері з метою постійного і належного контролю за його поведінкою та посилення виховного впливу.

Вирішуючи питання, про призначаючення міри покарання ОСОБА_8 , суд визнає і враховує обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та те що злочин він вчинив будучи неповнолітнім, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, має статус дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи, і являється дитиною-інвалідом, повністю визнав свою провину у скоєному, щиро покаявся, змінив поведінку у кращій бік, являється учнем 11 класу Катеринопільської ЗОШ № 2 де характеризується посередньо, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, виховується в неповній сім`ї, з мамою ОСОБА_9 , і в даній сім`ї існують задовільні стосунки, створені належні умови для його виховання та навчання, а мати може запобігти вчиненню неповнолітнім інших протиправних дій, на що вказує той факт, що як до скоєння даного злочину так і після його скоєння, будь яких порушень законодавства ОСОБА_8 , не вчинялось, що вказує на його бездоганну поведінку на даний час, викрадені кошти повернуто. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час останній не потребує застосування покарання.

Враховуючи той факт, що судом вирішувалось обвинувачення по суті і ОСОБА_8 , визнано винуватим, тому щодо нього, слід постановити обвинувальний вирок з призначенням йому покарання, в межах санкції закону, із застосуванням положень ст.101 КК України, та звільненням його від покарання з умовою застосування до нього двох примусових заходів виховного характеру у виді: застереження та передачею під нагляд матері з метою постійного і належного контролю за його поведінкою та посилення виховного впливу.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи, що відносно обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, суд вважає правильним скасувати дані запобіжні заходи, та зважаючи на відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили, інших запобіжних заходів не обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.101 КК України, у виді 15 (п`ятнадцяти) діб арешту.

ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання за вчинення даного злочину.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру, передбачені п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передати його під нагляд батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , строком на один рік.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.101 КК України, у виді 15 (п`ятнадцяти) діб арешту.

ОСОБА_8 звільнити від призначеного покарання за вчинення даного злочину.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру, передбачені п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передати його під нагляд матері ОСОБА_9 , строком на один рік.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд, протягом 30 діб з дня оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у такий же строк, з часу отримання копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1