Справа № 755/6646/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "22" квітня 2016 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005254 від 13.04.16 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, приблизно на початку квітня 2016 року, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_5 та розподілив з ним злочинні ролі.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням часі та місці, одержали завідомо підроблене свідоцтво на право власності від 12.09.2012 на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до якого власником вказаної квартири являється ОСОБА_5 . Продовжуючи свої злочинні наміри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через мережу інтернет надали оголошення про продаж вказаної квартири.
Зацікавившись вказаною пропозицією ОСОБА_6 , звернувся до ОСОБА_4 , який з метою прикриття своїх дійсних злочинних намірів назвався брокером з нерухомості, що представляє інтереси власника квартири ОСОБА_5 , провів огляд квартири АДРЕСА_1 та вказав вартість вказаної квартири. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 та вважаючи дії останнього правомірними і вигідними для себе, погодився придбати вказану квартиру за 449 387,57 грн.
14.04.2016, ОСОБА_5 , приблизно о 15 годині, виконуючи свою злочинну роль, прибув разом з ОСОБА_4 до кабінету приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , де підписав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Відразу ж після підписання вказаного договору, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були затримані працівниками поліції, в результаті чого не довели злочин до кінця, від причин, що не залежали від їх волі.
Згідно до п. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, зокрема на тимчасово вилучене майно, яке є предметом кримінального правопорушення або зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши доводи слідчого, прокурора та дослідивши додані до клопотання копії документів, якими обґрунтовується клопотання, перевіривши наявність документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, слідчий суддя прийшов до наступного:

відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

У випадку, передбаченому п. 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК України.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Об`єктом кримінально-протиправних дій по даному кримінальному провадженню є квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5

15.04.2016 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя