АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/519/17-к Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/147/17 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 14.01.2017 року частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000251 від 09.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, вилучене під час проведення обшуку у кв. АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Як встановив суд, 09.03.2016 року у вечірній час ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб, вчинили розбійний напад на родину ОСОБА_13 внаслідок якого, заволоділи належними потерпілим грошовими коштами у сумі 38000 доларів США, 1500 Євро, 73500 грн., ювелірними виробами з дорогоцінних металів та іншим майном в якому ОСОБА_8 є підозрюваним.

За даним фактом СУ ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування, яке внесене до ЄРДР за №0000251 від 09.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, в якому ОСОБА_8 є підозрюваним.
Судом першої інстанції встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 мешкає сумісно з ОСОБА_7 у квартирі останньої понад сім років без реєстрації шлюбу.
На ухвалу слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасування вищевказаної ухвали суду в частині накладення арешту на хрестик з жовтого металу 1шт, ланцюжок з жовтого металу 1шт., каблучку з камінцями жовтого металу 1 шт., пару сережок з камінцями цирконій з жовтого металу та про повернення майна ОСОБА_7 , посилаючись на те, що дані речі є особистою власністю ОСОБА_7 , що були нею придбані ще до початку відносин із ОСОБА_8 , що підтверджується відповідними чеками та бірками.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апелянта адвоката ОСОБА_6 , яка просила про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000251 від 09.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що згідно наявних в матеріалах справи відомостей є підстави вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і не застосування його арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та

або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На думку судової колегії, слідчим доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 01 2017 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.7, ч.6 ст.9, ст. ст. 392, 404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2017 року про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на вилучене під час обшуку у кв. АДРЕСА_1 належне ОСОБА_8 та ОСОБА_7 майно (докладно зазначене в ухвалі суду від 14.01.2017 року), - залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, в порядку ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :