Справа № 643/7662/17
Номер провадження 1-кс/643/1426/17
УХВАЛА

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, спеціальність друкар, одружений, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого друкарем на ТОВ «ЕССЕН», не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
З представлених матеріалів вбачається, що 26.05.2017 близько 14:00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання раніше знайомого ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з приводу того, що останній тривалий час не впускав його до квартири, спровокував сварку з останнім, після чого, діючи за умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання кулаком правої руки завдав одного удару в ділянку живота зліва ОСОБА_7 після чого, продовжуючи свої злочинні дії, завдав 1 удар кулаком в ділянку обличчя ОСОБА_7 праворуч, від якого останній втратив рівновагу, та, падаючи на підлогу, вдарився правою надбрівною частиною обличчя об стілець. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 забійно-рвану рану правого надбрів`я, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, закриту травму живота, розрив селезінки з подальшим її видаленням, що супроводжувалося внутрішньочеревним крововиливом та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України і 15.06.2017 останньому пред`явлено підозру у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.
Слідчий, посилаючись на доведеність підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, вважає, що є всі підстави стверджувати про наявність ризиків переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого, свідків чи інших учасників процесу шляхом залякування чи спонукання до зміни показань і просить застосувати до підозрюваного домашній арешт з покладенням певних обов`язків, так як інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти переліченим ризикам.
Прокурор підтримав викладені в клопотанні обставини та наполіг на його задоволенні.
В суді ОСОБА_5 зазначив, що 26.05.2017 у вечірній час зайшов до раніше знайомого ОСОБА_7 в гості, при цьому двері його квартири були відчиненими, проте одразу, на порозі, останній почав завдавати йому чисельних ударів по різним частинам тіла. В наслідок цього він впав на коліна і, намагаючись встати, почав відбиватися та завдав потерпілому одного удару по тулубу. Після цього потерпілий сказав, що обізнався та присів на диван, а він, висловився щодо неадекватності дій потерпілого, вийшов з квартири. Жодного наміру завдати потерпілому тяжке тілесне ушкодження він не мав, його дії були спрямовані на припинення нападу потерпілого і не могли завдати останньому тяжких тілесних ушкоджень. Проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечував, послався на відсутність наміру переховуватись від слідства та незаконно впливати на потерпілого чи свідків.
Адвокат проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечував, зазначивши, що підозра ОСОБА_5 не обґрунтована, первісні показання ОСОБА_7 , зафіксовані в тому числі в медичних документах, відрізняються від його показань в якості потерпілого щодо часу та обставин завдання йому тілесних ушкоджень останній зазначав, що близько 20:00 години був побитий невідомими біля дитячого садка, а в наступному змінив свої показання. При цьому позиція ОСОБА_5 стосовно того, що саме потерпілий напав на нього та побив підтверджується даними про наявність в нього чисельних тілесних ушкоджень, в тому числі переламів ребер.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на теперішній час підтверджується як показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 так і висновком судово-медичної експертизи №604-А/17 від 02.06.2017.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частина 2 даної статті вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, як вказано в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилається виключно на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведеності його вини і вказуєщо інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти ризикампереховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та незаконного впливу на потерпілого, свідків чи інших учасників процесу.
З вказаним твердженням суд повністю погодитись не може, так як наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду не підтверджена ні доказами, що містяться в матеріалах клопотання, ні доводами, приведеними прокурором в суді. Ті обставини, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітнього сина, офіційно працює та позитивно характеризується за місцем роботи, приймає активну участь в учбовому процесі сина та житті школи за місцем навчання останнього свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків підозрюваного і, за відсутності даних про вчинення в минулому кримінальних чи адміністративних правопорушень, намагання переховуватись від слідства, а також фактів будь-якої антисоціальної поведінки останнього, спростовує твердження прокурора про наявність даного ризику.
Разом з тим, враховуючи позицію підозрюваного щодо невизнання певних обставин вчиненого кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на потерпілого чи свідків з боку останнього все ж таки існує.
Частина 4 ст. 194 КПК України вказує, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З погляду на викладене, беручи до уваги особистість підозрюваного, відсутність даних, які б негативно характеризували останнього суд не вбачає підстав для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -
В задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяця, поклавши на останнього наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- не відлучатись з населеного пункту за місцем реєстрації без дозволу слідчого або прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця роботи;
- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні без дозволу прокурора чи слідчого.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2017 року о ________ годині.