Справа № 206/1982/17
1-кс/206/182/17
УХВАЛА
28 квітня 2017 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів -
ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2017 року старший слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 15.09.2016 року до чергової частини Самарського відділення поліції надійшло повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу неправомірних дій службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Так, в ході досудового розслідування було встановлено:
Відповідно до повідомлення про кримінальне правопорушення, надісланого 17.08.2016 року за вих.№3966-17/04, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі управління праці) за згодою Держпраці від 03.08.2016 №8119/4/4.2-ДП-16 з метою розгляду питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_5 від 21.07.2016 здійснило позапланову перевірку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в частині дотримання підприємством чинного законодавства про працю під час розірвання трудових відносин та строків розрахунку при звільненні найманих працівників (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 , директор ОСОБА_6 ), про що складено Акт перевірки від 15.08.2016 №354/4.1-10.
В ході перевірки встановлено наступне:
Гр. ОСОБА_5 наказом від 24.09.2015р. №45/ок з 25.09.2015 року був прийнятий на роботу водієм. Звільнення гр. ОСОБА_5 відбулося 31.12.2015 згідно з наказом від 31.12.2015 №59/ок за власним бажанням, про що було зроблено відповідний запис до трудової книжки. Підставою для звільнення в наказі від 31.12.2015 №59/ок зазначено: заява ОСОБА_5 . Отже, правочин відбувся, але в день звільнення, тобто 31.12.2015 року, трудову книжку гр. ОСОБА_5 не було видано, чим порушено вимоги ст.47 КЗпП України, згідно якої власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Остаточний розрахунок гр. ОСОБА_5 в день звільнення не здійснений, що суперечить вимогам ст.116 КЗпП України: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму».
Проте, у Товаристві наявний наказ від 15.01.2016 № 1с/ок, яким було скасовано наказ про звільнення від 31.12.2015 №59/ок гр. ОСОБА_5 . Підставою визначено службову записку начальника відділу кадрів від 15.01.2016. Заява працівника з проханням відмінити наказ про звільнення за власним бажанням у Товаристві відсутня.
Виходячи з вищевикладеного, наказ від 31.12.2015 №59/ок було скасовано безпідставно. Визначений наказ має за своєю суттю характер виключно вольового рішення, оскільки не обґрунтований жодною нормою законодавства про працю. До того ж, до відома гр. ОСОБА_5 не було доведено про те, що він не звільнений, продовжуючи враховувати його в період з 04.01.2016 по 31.07.2016 в табелях обліку робочого часу «н».
Слід зазначити, що на підприємстві станом на час проведення перевірки, остаточний розрахунок не здійснений. При цьому наявний наказ від 05.08.2016 №36/ок «Про звільнення ОСОБА_5 », в якому зазначено, що ОСОБА_5 звільнено за прогул без поважних причин, здійснений з 04.01.2016 по 05.08.2016 (п.4 ст.40 КЗпП України) та направлено повідомлення про необхідність з`явитися на підприємство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для отримання трудової книжки та повного розрахунку у зв`язку із звільненням.
Приймаючи до уваги, що наказ №59/ок від 31.12.2015 року скасовано безпідставно, всі інші накази є такими, що також видані безпідставно. Отже, допущено грубе порушення законодавства про працю щодо звільнення ОСОБА_5 за прогул без поважних причин по ст.40 п.4 КЗпП України.
Слід зазначити, що звільнення за прогул за п.4 ст.40 КЗпП України є одним із заходів дисциплінарного провадження, стягнення якого не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, що підтверджує юридичний факт свідомого ігнорування вимог ст.148 КЗпП України: «Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не можу бути накладене пізніше 6 місяців з дня вчинення проступку».
Таким чином, у зв`язку з порушенням законодавства про працю, допущено незаконне звільнення гр. ОСОБА_5 .
Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що
25 вересня 2015 року Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 45/ок від 24 вересня 2015 року його було прийнято водієм даного підприємства.

На початку листопада 2015 року керівництво ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » почало звинувачувати його в тому, що він нібито винен підприємству грошові кошти в сумі 500 євро, які начебто він незаконно отримав, перебуваючи у відрядженні.

В результаті вказаної суперечки його змусили написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. Таку заяву він написав та віддав до відділу кадрів (відмітки про її отримання співробітниками підприємства зроблено не було). З початку січня 2016 року ОСОБА_5 вже не виходив на роботу, оскільки вважав, що себе звільненим. На його питання до керівництва: коли зним здійснять розрахунок та повернуть трудову книжку, останні відповідали, що ніяких розрахунків з ним проводити не будуть, а трудову книжку він отримає лише в тому випадку, коли вінповерне гроші. При цьому погрожували йому судом. Незабаром ОСОБА_5 отримав судову повістку, про те що його викликають до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в якості відповідача по справі за позовом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, начебто завданої ним під час виконання трудових обов`язків. На думку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебуваючи у плановому рейсі, ОСОБА_5 здійснив суттєву поломку автомобіля. 14 червня 2016 року суд відмовив ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у задоволенні позовних вимог повністю. Під час судових слухань представник ОСОБА_5 весь час наголошував представнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про необхідність повернення трудової книжки. Останній говорив, щоб ОСОБА_5 приїхав на підприємство і йому все буде повернуто, але коли він звертався до відділу кадрів, там повідомляли, що керівництво не давало вказівок видавати йому будь-які документи. Протягом всього часу з січня 2016 року по 16.08.2016 року ОСОБА_5 неодноразово звертався до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з приводу повернення йому трудової книжки, однак ніякого результату це не давало. ОСОБА_5 також звертався до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » письмово (цінний лист з повідомленням) однак, його лист повернувся як не отриманий. За захистом своїх прав ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на дії посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку липня 2016 року ОСОБА_5 зателефонували з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та запропонували приїхати для отримання трудової книжки. Коли він приїхав до офісу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,йому показали його трудову книжку, де було зазначено «Запис №55 Уволен по собственному желанию ст. 38 КЗоТ Украины. Пр. № 59/ок от 31.12.2015». Після чого йому запропонували поставити підпис про отримання трудової книжки і поставити дату її отримання 31.12.2015 року. На цю пропозицію ОСОБА_5 відмовився ставити таку дату пояснивши, що напише фактичну дату отримання трудової книжки. Після цього співробітниця ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » взагалі відмовилася видавати йому трудову книжку. Незабаром 20 серпня 2016 року, поштою він отримав відповідь на своє звернення від ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому йшлося про те, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » при звільненні його з роботи порушило його права, а саме порушено вимоги статей 47, 116, 148, КЗпП України, п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 р. № 58. З того часу йому й стало відомо про порушення його прав з боку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В середині серпня 2016 року ОСОБА_5 отримав поштовий конверт від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у якому містилися лист підписаний директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про необхідність з`явитися на підприємство для отримання трудової книжки та копія Наказу про його звільнення № 36/ок від 05.08.2016 року, у якому йшлося про те, що його звільнено за прогул без поважних причин, здійснений з 04.01.2016 року по 05.08.2016 року (п.4 ст.40 КЗпП України). Після цього, 16 серпня 2016 року він поїхав до офісу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де йому видали трудову книжку. ОСОБА_5 не згоден зі звільненням його за п.4 ст. 40 КЗпП України, оскільки у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » немає жодних підстав звільняти його за прогул. ОСОБА_5 , як того вимагає законодавство України, написав заяву про звільнення за власним бажанням, цю заяву було розглянуто керівництвом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та було видано наказ про звільнення за власним бажанням, а потім без всяких на те причин було видано новий наказ про звільнення його за прогул, який є незаконним. Як пояснив ОСОБА_5 ,він завжди працював сумлінно та професійно,до дисциплінарної відповідальності ніколи не притягувався. Діями службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » грубо порушені його трудові права, що виразилося у незаконному звільненні за надуманими причинами, які не відповідають дійсності, тобто за прогул. Також йому тривалий час не видавали трудову книжку, у в`язку з чим він був змушений неодноразово звертатися до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з приводу її отримання, однак його письмові звернення навіть не отримувались. У зв`язку з його звільненням на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, йому тепер важко знайти роботу, формулювання причин звільнення перешкоджає працевлаштуванню. Зі слів ОСОБА_5 , він вимушений додавати додаткових зусиль для організації свого життя, постійно позичати гроші у знайомих.

Слідчий зазначає, що наразі виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів, які містять інформацію щодо обставин працевлаштування, а також процесу роботи та розірвання трудових відносин з найманим працівником ОСОБА_5 , що перебувають у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), тобто їх огляді та подальшому вилученні в оригіналах, що зумовлено необхідністю проведення почеркознавчих та інших досліджень.
Просить суд задовольнити клопотання та надати тимчасовий доступ до документів, які містять інформацію щодо обставин працевлаштування, а також процесу роботи та розірвання трудових відносин з найманим працівником ОСОБА_5 , з можливістю їх огляду та вилучення (в оригіналах), що перебувають у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ,юридична адреса: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ), а саме:

-заяви ОСОБА_5 про прийняття на роботу та звільнення;

-накази про прийняття та звільнення ОСОБА_5 (в тому числі №45/ок від 24.09.2015р., №59/ок від 31.12.2015р., №36/ок від 05.08.2016р.), в тому числі усі документи, які стали підставами для їх прийняття;

-листи (кореспонденція), докладні та інші службові записки, пов`язані із звільненням ОСОБА_5 , акти про відсутність ОСОБА_5 на роботі та відвідування за його місцем мешкання з січня по серпень 2016 року;

-службова записка від 15.01.2016 року;

-акт про відмову в наданні письмового пояснення від 05.08.2016 року;

-табеля обліків робочого часу найманого працівника ОСОБА_5 з серпня 2015 року по серпень 2016 року;

-копії документів, що містять інформацію про нарахування та виплату грошових коштів, належних ОСОБА_5 при його звільненні;

-копії статутної документації підприємства (довідка про реєстрацію підприємства, статут);

-копії наказів про призначення на посаду директора ОСОБА_6 , головного бухгалтера ОСОБА_7 , начальника відділу кадрів ОСОБА_8 , а також їх посадових інструкцій та інших регламентуючих документів, якими на них покладено додаткові обов`язки.

Дослідивши подані матеріали в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

Враховуючи той факт, що зазначені в клопотання документи мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 159-164, 309, 369, 370, 371, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.
Надати старшому слідчому Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_3 , а також прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 тимчасовий доступ до документів, які містять інформацію щодо обставин працевлаштування, а також процесу роботи та розірвання трудових відносин з найманим працівником ОСОБА_5 , з можливістю їх огляду та вилучення, що перебувають у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ), а саме:

-заяви ОСОБА_5 про прийняття на роботу та звільнення;

-накази про прийняття та звільнення ОСОБА_5 (в тому числі №45/ок від 24.09.2015р., №59/ок від 31.12.2015р., №36/ок від 05.08.2016р.), в тому числі усі документи, які стали підставами для їх прийняття;

-листи (кореспонденція), докладні та інші службові записки, пов`язані із звільненням ОСОБА_5 , акти про відсутність ОСОБА_5 на роботі та відвідування за його місцем мешкання з січня по серпень 2016 року;

-службова записка від 15.01.2016 року;

-акт про відмову в наданні письмового пояснення від 05.08.2016 року;

-табеля обліків робочого часу найманого працівника ОСОБА_5 з серпня 2015 року по серпень 2016 року;

-копії документів, що містять інформацію про нарахування та виплату грошових коштів, належних ОСОБА_5 при його звільненні;

-копії статутної документації підприємства (довідка про реєстрацію підприємства,статут);

-копії наказів про призначення на посаду директора ОСОБА_6 , головного бухгалтера ОСОБА_7 , начальника відділу кадрів ОСОБА_8 , а також їх посадових інструкцій та інших регламентуючих документів, якими на них покладено додаткові обов`язки.

Строк дії ухвали - до 28.05.2017 року.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1