Справа № 128/40/17
ВИРОК
Іменем України
22 червня 2017 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора- ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
1) 14.09.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;
2) 29.12.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік 1 місяць по вироку того ж суду від 14.09.2009 року та призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
3) 21.08.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, на підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи вирок від 29.12.2010 року призначено покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину , судимість за який в законному порядку не знята та не погашена, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин, з наступних обставин.
Так, 27 листопада 2016 року близько 02 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у кімнаті будинку АДРЕСА_2 та який належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в стані алкогольного сп*яніння, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, спрямованого таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, вкрав зі столу кімнати телевізор марки «Мередіан», який належав потерпілій , вартістю 611 гривень.
Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд , чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 611 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України вину визнав повністю. Суду показав, що він дійсно 27 листопада 2016 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, у кімнаті будинку АДРЕСА_2 та належить потерплій ОСОБА_5 , де вони разом розпивали спиртні напої , скориставшись, що потерпіла заснула, він викрав зі столу телевізор марки «Мередіан», який належав потерпілій та з місця скоєння злочину втік. У подальшому вказаний телевізор був повернутий працівниками поліції потерпілій. В скоєному щиро кається , просить суд не позбавляти його волі.
Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з*явилась, надала через канцелярію суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 морального та матеріального характеру не має, щодо міри покарання обвинуваченого покладається на розсуд суду (а.с.34).
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого , та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що обвинувачений вчинив ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу винного, який не одружений, не працює, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується посередньо, не є особою, яка має інвалідність, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, раніше судимий за вчинення тяжкого умисного корисливого злочину. Також, суд враховую міркування потерпілої ОСОБА_5 , яка не наполягала на суворому покарані щодо обвинуваченого.
В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття у скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп*яніння.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин , вище зазначені дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає , що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах виправного центру та йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті даного закону.
І саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави, за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №1567 від 16.12.2016 року в сумі 351 грн. 84 коп.
Долю речових доказів по даному провадженні вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: телевізор марки «Мередіан», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у неї за належністю.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №1567 від 16.12.2016 року процесуальні витрати в сумі 351 (триста п*ятдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: телевізор марки «Мередіан», який зданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останій за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити, прокурору та обвинуваченому.

Суддя: