Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0619/2529/2012 Головуючий у 1-й інст. Васільєв
Категорія ст. ч.2 ст.286 КК України Доповідач Шенін П. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2013 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого судді : Шеніна П.О.

суддів: Мельничук Н.М., Ткаченко В.Л.

з участю прокурора: Сидоренка О.П.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 21.11.2012 року, -

Встановила:

Цим вироком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, -

було засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_1 засудженому підписку про невиїзд.

Заявлений по справі цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 200 000 гривень моральної шкоди та 15 871 гривню 55 копійок майнової шкоди.

Речові докази: автомобіль SCORPIOдержавний номер СВ 67 96 АІ, який знаходиться на зберіганні на штрафному майданчику Попільнянського РВ УМВС України, - повернуто його власнику ОСОБА_3

Стягнуто з засудженого судові витрати за проведення судово-технічної експертизи 470 гривень 40 копійок на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області та 785 гривень 60 копійок за проведення аналогічної експертизи на користь Житомирського відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції.

Згідно вироку суду, засуджений ОСОБА_1 28.07.2012 близько 21 год. 55 хв., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи вимоги п. 2.9-а „Правил дорожнього руху України, рухався автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, по правій смузі проїзної частини автодороги Ставище Ружинв напрямку смт. Попільня Житомирської області, перевозячи пасажира ОСОБА_4

На 31 км+750 м вказаної автодороги поблизу с. Турбівка Попільнянського району засуджений в порушення вимог п. 1.5, п. 2.3 б, п. 10.1, п. 12.1, п. 12.2 ПДР, проїжджаючи заокруглення автодороги праворуч, не обрав безпечної швидкості руху, не впевнився в безпечності виконання свого маневру, змінив напрямок руху праворуч і виїхав на праве узбіччя. Після цього, не впоравшись з керуванням свого автомобіля, виїхав за межі проїзної частини в правий кювет, де передньою правою частиною транспортного засобу здійснив наїзд на придорожнє дерево.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля SСОRРIОБурик В.В. отримав тілесні ушкодження у вигляді рани лівої гомілки, рубаної рани обличчя, десяти саден чола, синців повік обох очей, саден шиї, лівої вушної мушлі, девяти саден ділянки лівого плечового суглобу з переходом у верхній зовнішній квадрат лівої молочної залози, пятнадцяти саден грудної стінки справа, саден правого надпліччя і правого передпліччя та правої кисті, лівого плеча, правого стегна, саден та синця правого плеча, чотирьох ран лівого плеча, синця ділянки лівого ліктьового суглобу, лівої кисті, лівої бокової поверхні тулубу, чотирьох ран та садна лівого передпліччя, двох саден правої гомілки, саден ділянки правого колінного суглобу, ділянки лівого колінного суглобу, лівого стегна та лівої гомілки, двох синців правої стопи, гемотораксу, перелому кісток основи та склепіння черепу, крововиливів під мякі мозкові оболонки, розриву діафрагми, відриву серця від судинного пучка, проникаючих розривів з розмізченням міокарда лівого шлуночка, розривів перикарда, коренів обох легенів, печінки, шлунку, переломів тіла лівої ключиці і хребта, закритих переломів правого стегна і правої променевої кістки, переломів ребер по багатьом анатомічним лініям, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в її нижній частині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 15 від 06.09.2012 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному звязку з його смертю.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 1.5, п. 2.3 б, п. 2.9 а, п. 10.1 п. 12.1, п. 12.2 ПДР знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку із створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій та доведеність винуватості, просить вирок змінити в частині призначеного йому покарання і помякшити його, а саме застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк.

Зазначає, що при призначенні йому покарання судом не було визнано помякшуючою обставиною його щире каяття та повне визнання вини, не враховано, що вчинений ним злочин відноситься до категорії не умисних злочинів, він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин вперше, за місцем проживання характеризуюся з позитивної сторони, одружений, має сімю та малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, вказуючи, що він ніде не працює, має на утриманні сімю з трьох чоловік, не має можливості виплатити зазначену у вироку суму, просить зменшити суму моральної шкоди із 200 000 до 50 000 грн., в решті вирок залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який свою апеляцію підтримав, думку прокурора, якій заперечив проти вказаної апеляції, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні й належно оцінених судом. Юридична оцінка діям засудженого, також рішення суду в частині доведеності його вини та кваліфікації злочину - в апеляції не оспорюються.

Що стосується доводів апеляції про надмірну суворість визначеного винному по справі покарання, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини справи, правильно призначив покарання засудженому і у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу та всіх обставин справи, у тому числі й тих, на які є посилання в апеляції.

При цьому судом вірно було враховано обставину, що обтяжує покарання засудженого - вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ч.1 ст.69 КК України, передумовою застосування більш м'якого покарання ніж передбачено законом, є наявність декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Підставами для застосування ст. 75 КК України вказані обставини, зазначені у цьому законі.

З матеріалів справи вбачається, що окрім визнання вини по справі, будь яких інших обставин, які б суттєво помякшували покарання ОСОБА_1, судом 1-ої інстанції встановлено не було, в тому числі і помякшуючих. Щирого каяття у діях засудженого суд не знайшов і цією обставиною може не бути визнано само по собі лише визнання вини по справі Це є правом суду 1-ої інстанції, який безпосередньо розглядав справу і вислуховував винну особу. Ні матеріальна, ні моральна шкода по справі ОСОБА_1 не відшкодовані, між тим наслідком вчиненого останнім стала смерть людини.

Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Його вчинено в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок вчинення ОСОБА_1 суспільно небезпечного діяння настала смерть ОСОБА_4, в якого залишилась неповнолітня дитина та вагітна на той час співмешканка.

Окрім того, твердження в апеляції про перше притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не відповідає обставинам справи, згідно до якої /а.с. 119/ той у 1997 році вже засуджувався за ст. 140 ч.3 КК України 1960 року до позбавлення волі зі звільненням від нього і іспитовим строком. Ця судимість є погашеною, однак дані щодо своєї особи засуджений в апеляції вказав неправильно.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 не можливе без застосування до нього ізоляції від суспільства. Підстав для застосування до нього статей 69 чи 75 КК України чи суттєвого помякшення йому призначеного покарання колегія суддів не знайшла. Воно фактично визначено у мінімальних межах санкції закону, за яким його було засуджено.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_2, матері загиблого, то суд розглянув його відповідно до вимог ст. 1168 ЦК України. Враховуючи конкретні обставини справи, поведінку учасників ДТП, зазначені у вироку, вимоги розумності та справедливості, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть потерпілого, колегія суддів вважає правильним часткове задоволення по справі цивільного позову на суму 200 000 грн. /із заявленого на суму 500 000 грн./ судом першої інстанції

Вимога в апеляції про необхідність подальшого зменшення розміру стягнень моральної шкоди до 50 000 грн. не підлягає задоволенню. ОСОБА_1 є працездатною і молодою людиною, будь-яких обєктивних перешкод для неможливості відшкодування заподіяної саме ним шкоди немає.

За таких обставин, підстав для помякшення покарання засудженому або зменшення присудженої суми стягнень колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365 і 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 21.11.2012 року щодо нього без зміни.

Судді: