Справа № 367/9056/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
встановила:
до Ірпінського міського суду Київської області від начальника Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.
У підготовчому судовому засіданні прокурорвисловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстави для закриття провадження відсутні, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у строки визначені КПК України, з доставкою в судове засідання обвинуваченого та викликом інших учасників процесу.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти призначення кримінального провадження до слухання, вважав, що в даному обвинувальному акті відсутнє належним чином сформульоване обвинувачення, а саме прокурором не зазначено мотивів скоєння обвинуваченим навмисного вбивства. Також заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ОСОБА_7 має хвороби, які унеможливлюють його знаходження в умовах слідчого ізолятора.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти призначення кримінального провадження до слухання. Однак, просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Також, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 р. № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.
Частиною першою ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «В» ч. З ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «В» п. З ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Вивчивши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 13.09.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003068 по обвинуваченню ОСОБА_7 вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення та містить протиріччя.

При викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення прокурор зазначив, що 13.09.2016 р. приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно завдав не менше дев`яти ударів руками по голові та тулубу ОСОБА_9 спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: забойної рани тім`яної ділянки, синців обох повік лівого ока з переходом на підочну ділянку та 5 саден шиї та тулубу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. В подальшому, під час бійки у ОСОБА_7 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , з метою реалізації якого ОСОБА_7 тримаючи у правій руці ніж наніс три удари в область грудної клітини ОСОБА_9 . Внаслідок непроникаючого колото різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої підключичної артерії, яке супроводжувалися гострою крововтратою, настала смерть ОСОБА_9 . Однак, прокурор не зазначив мотивів, які призвели до виникнення неприязних відносин та чи були здійсненні протиправні дії або словесні образи обвинуваченого з боку потерпілого. Також, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений завдав не менш дев`яти ударів по голові та тулубу потерпілого, але не встановлено, скільки точно було завдано ударів та в які частини тіла.

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що під час досудового провадження обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 13.12.2016 р.
Суд вважає, що залишаються ризики, які спонукають суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, т. я. перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення. До такого висновку суд дійшов враховуючи те, що існують ризики його зникнення щоб уникнути відповідальності. Крім того, по провадженню не допитані учасники процесу.
Жоден із більш м`яких видів запобіжних заходів не забезпечить запобіганню зазначеного ризику.
Тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_7 під вартою на 60 днів.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 327, 331 КПК України колегія суддів, -
ухвалила:
Повернути прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 13.09.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003068 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 15 днів.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України на строк 60 днів.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 13.12.2016 р. по 10.02.2017 р. включно.
На ухвалу в частині повернення обвинувального акту може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3