АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1475/16-к Номер провадження 11-кп/786/218/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 від 01.09.2016 року відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Велика рудка Диканського району Полтавської області, без фактичного місця проживання,
та
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, без фактичного місця проживання,
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено:

за ч.2 ст.125 КК України на чотири місяці арешту;

за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.72 КК України переведено покарання у виді арешту у відповідний строк позбавлення волі і на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 до відбування покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_8 засуджено:

за ч.2 ст.125 КК України на чотири місяці арешту;

за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі;

Відповідно до ст.72 КК України переведено покарання у виді арешту у відповідний строк позбавлення волі і на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 до відбування покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

У поданих апеляційних скаргах:

-Захисник ОСОБА_9 прохає вирок щодо його підзахисного ОСОБА_7 в частині призначеного судом першої інстанції покарання змінити, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. На підтвердження своїх вимог захисник зазначає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 реальне покарання, судом не в достатній мірі було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого.

-Обвинувачений ОСОБА_7 також прохає змінити вироку суду щодо нього, призначивши йому покарання не пов`язане з позбавлення волі, у зв`язку з тим що він щиро розкаявся у вчиненому та бажає виправитися.

-Захисник ОСОБА_10 прохає вирок щодо його підзахисної ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у суді першої інстанції. Свої вимоги підтверджує тим, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було проведено одразу після підготовчого судового засідання без участі потерпілого ОСОБА_15 , який у засідання судом першої інстанції не викликався. Крім того, під час судового засідання захисник заперечував проти проведення судового засідання за спрощеною процедурою в порядку ст.349 КПК України у зв`язку з наявністю протиріч у показаннях потерпілого та обвинувачених, про те суд першої інстанції на це уваги не звернув. Крім того, захисних зазначає, що обвинувачене ОСОБА_8 народилася і виросла у АРК, українську мову не вивчала і не володіє нею, проте право на перекладача не було нею реалізовано під час досудового розслідування та у суді першої інстанції.

Інші учасники судового провадження апеляційних скарг не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підтримку поданих ними апеляційних скарг, заперечення проти їх задоволення прокурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до ст.409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пунктом 5 ч.2 ст.412 КПК України встановлено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшов до Київського районного суду м. Полтави 26.10.2016 року, підготовче засідання було призначено на 28.10.2016 року та в той же день було призначено до розгляду і розглянуто з ухваленням обвинувального вироку. Між тим, потерпілий ОСОБА_15 , який перебував у списку осіб, що підлягають виклику до суду (а.с.16), ні в підготовче судове засідання ні для розгляду кримінального провадження по суті судом не викликався. Заяв про розгляд кримінального провадження без його участі до суду першої інстанції від потерпілого не надходило.

Таким чином, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_15 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що правильно зазначив захисник ОСОБА_10 , вирок Київського районного суду м. Полтави щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Інші доводи апеляційних скарг колегію суддів не розглядаються, як передчасні, та мають бути перевірені судом першої інстанції під час нового судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки не зменшилися ризики з якими було пов`язано обрання щодо кожного з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, цей запобіжний захід має бути продовжений на 60 днів.
Керуючись ч.2 ст.376, статями 404, 407, 409, 412, 415, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Полтави від 28.10.2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Продовжити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 27 березня 2017 року.
С У Д Д І:
ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18