ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1116/16-к
1-кп/0187/10/17
УХВАЛА

"27" червня 2017 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петриківка в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими в кримінальній справі 187/1116/16-к (кримінальне провадження № 0000435 від 14.08.2016 та № 0000448 від 21.08.2016) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -
Встановив:
В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , заявлено клопотання про визнання доказів, а саме: протоколів проведення слідчих експериментів, які проводилися на досудовому слідстві в рамках двох кримінальних проваджень, недопустимими, оскільки вказані слідчі дії відбувалися без присутності захисника, який раніше був залучений слідчим. Захисник суду повідомив, що в жодному слідчому експерименті він не приймав участі, а його підпис в протоколах свідчить лише про те, що він лише ознайомлений з їх змістом після їх проведення. Також просив, в разі визнання судом протоколів слідчих експериментів недопустимими доказами, не проводити в судовому засіданні допит понятих, які були присутні під час проведення процесуальних дій.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, а також повідомив, що всі слідчі експерименти проводилися без участі захисника.

Прокурор в судовому засіданні просила вирішити клопотання про визнання протоколів проведення слідчих експериментів на розсуд суду, однак в будь якому випадку наполягала на виклику понятих, які були присутні під час їх проведення для допиту в якості свідків.
Потерпілий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання захисника заперечував.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України, обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Згідно ч. 2 ст. 46 КПК України , неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.

З матеріалів кримінального провадження № 0000435 від 14.08.2016 вбачається, що постановою слідчого від 01.11.2016 року, враховуючи встановлені поведінкові та психічні розлади ОСОБА_6 , на підставі ст.. 52 КПК України, участь захисника визнана обов`язковою та було вирішено залучити захисника. Згідно доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 01.11.2016 року захисником ОСОБА_6 був призначений адвокат ОСОБА_5 .

З матеріалів кримінального провадження № 0000448 від 21.08.2016 вбачається, що постановою слідчого від 12.04.2017 року, враховуючи встановлені поведінкові та психічні розлади ОСОБА_6 , на підставі ст.. 52 КПК України, участь захисника визнана обов`язковою та було вирішено залучити захисника. Згідно доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 12.04.2017 року захисником ОСОБА_6 був призначений адвокат ОСОБА_5 .

Разом з тим, з протоколів слідчих експериментів від 02.11.2016, 09.11.2016, 11.11.2016, 12.04.2017, 25.04.2017 року вбачається, що слідчі експерименти проводилися без участі захисника ОСОБА_5 . При цьому підпис захисника в кінці кожного протоколу свідчить лише про те, що останній лише ознайомився з їхнім змістом, однак особисто участі під час їх проведення не приймав. Встановлені обставини підтверджуються як змістом самих протоколів, так і поясненнями захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та не оспорюються прокурором.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до ч. 1 , п. 3 ч. 2, ч. 4 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод у випадку порушення права особи на захист. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду.
Враховуючи, що вищезазначені слідчі експерименти проводилися без участі захисника в кримінальних провадженнях, в яких відповідно до ст.. 52 КПК України, участь захисника була визнана обов`язковою, суд вважає, що під час їх проведення органами досудового слідства було допущено істотне порушення прав ОСОБА_6 , зокрема його права на захист, у зв`язку з чим суд визнає вищезазначені слідчі експерименти недопустимими доказами, що тягне за собою припинення їх дослідження в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлену недопустимість протоколів слідчих експериментів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про допит понятих, які приймали участь в проведенні зазначених слідчих експериментів, оскільки, їх пояснення як свідків можуть стосуватися лише обставин за яких вказані слідчі дії проводилися, та проведення яких визнано судом з істотним порушенням права на захист ОСОБА_6 , а тому і самі свідчення понятих щодо обставин слідчих експериментів та дій обвинуваченого під час їх проведення за відсутності захисника також не можуть вважатися допустимим доказами.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 89, 350, 369, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими задовольнити.

Визнати недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні:, а саме протоколи проведення слідчих експериментів від 02.11.2016, 09.11.2016, 11.11.2016, 12.04.2017, 25.04.2017 року.

В задоволенні клопотання прокурора про допит в судовому засіданні понятих, які приймали участь в проведенні слідчих експериментів від 02.11.2016, 09.11.2016, 11.11.2016, 12.04.2017, 25.04.2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1