В И Р О К
Іменем України

06.02.2017 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0002406 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.04.2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на першому поверсі парадної №1 в ході раптового виниклого словесного конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи прямий умисел на заподіяння шкоди здоров`ю останньому, з метою нанесення йому тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 , удар кухонним ножем зжатим в лівій руці, зверху вниз, через праве плече, в область грудної клітини біля правого плеча, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна правої половини грудної клітини, яка згідно акту судово-медичної експертизи №942 від 15.04.2016 року, могла утворитися від дії ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа.
Крім того, згідно висновку експерта дані тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення ОСОБА_5 у спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ №11), і таким чином могли бути заподіяні 14.04.2016 року, та відносяться згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні фактично не заперечував факту виниклої бійки, однак вказав, що ніяких ударів ножем потерпілому не наносив. Уточнивши при цьому, що 14.04.2016 року в парадній будинку АДРЕСА_2 , де він мешкає, між ним та ОСОБА_5 стався конфлікт, що в послідуючому переріс в бійку, в процесі якої він можливо і наніс ОСОБА_5 якісь пошкодження, проте зазначив, що ніякого ножа в нього не було, ножових поранень потерпілому не завдавав, ніяких пошкоджень у потерпілого не бачив. В той же час обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що йому також було завдано тілесних ушкоджень. Проте всієї бійки не пам`ятає, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, пам`ятає те, що він впав, що його забрала потім поліція.

Крім того, обвинувачений зазначив, що перед цим до нього прийшов товариш, який був трохи випивший, потім він його провів та ліг спати. Після чого його розбудили сусіди, повідомили, що товариш забруднив під`їзд, та вимагали, щоб він прибрав за нього, однак він відмовився, внаслідок чого стався вищевказаний конфлікт.

Не зважаючи заперечення ОСОБА_6 своєї причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, його вина об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами потерпілого, свідків, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
?в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 14.04.2016 року він перебував в парадній №1 будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає його сестра. У вищевказаній парадній сусід сестри ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, в ході виниклого конфлікту наніс йому удар ножем. Після чого він вибив з рук ОСОБА_6 ніж, а сусіди викликали поліцію. Свідками виниклої події стали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Крім того, потерпілий вказав, що причиною виниклого конфлікту стали друзі ОСОБА_6 , які перебуваючи в даній парадній, були в стані алкогольного сп`яніння, мали антисоціальний вигляд, не могли втриматися на ногах, тому був викликаний наряд поліції.

Також, потерпілий зауважив, що від сестри та інших сусідів йому відомо, що до ОСОБА_6 за місцем проживання часто приходять друзі, що перебувають в стані алкогольного сп`яніння та які ведуть антисоціальний спосіб життя.

?в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що в квітні місяці 2016 року, перебуваючи в під`їзд будинку АДРЕСА_2 , стала свідком того, що між ОСОБА_6 , який на той час був її сусідом, та ОСОБА_5 стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 накинувся на ОСОБА_5 з ножем, та наніс йому удар ножем в область плеча. Після чого була викликана поліція. Свідком даної пригоди також став ОСОБА_7 .

Крім того, свідок зазначила, що як вона зрозуміла причиною виниклого конфлікту стало те, що ОСОБА_6 забруднив під`їзд, а ОСОБА_5 зробив йому зауваження, та сказав прибрати після себе.

Відповідаючи на питання прокурора свідок уточнила, що ніж був кухонним із ручкою синьо-білого кольору.

?в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що в квітні місяці 2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання, він почув галас у під`їзді. Вийшовши на сходову площадку, він почув запах сечі та побачив калюжу. Там знаходились ОСОБА_6 , що проживає по сусідству, разом із раніше незнайомим йому чоловіком. Тоді вони разом із братом його дружини ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_9 та попросили прибрати, однак ОСОБА_6 став лаятися, та наніс ОСОБА_5 удар ножем. Одяг ОСОБА_5 був порізаний та була подряпина з правої сторони. Ніж був кухонний із синьо-білою ручкою, лезо близько 15 см.;

?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який 14.04.2016 року приблизно о 18 год 30 хв, знаходячись в парадній №1 будинку АДРЕСА_2 , в результаті обопільної сварки вдарив його кінчиком острія ножа в праву частину грудини в районі плеча, чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді порізу;

?постановою про доручення проведення судово-медичної експертизи від 15.04.2016 року;

?висновком експерта №942 від 15.04.2016/28.04.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно правої половини грудної клітини (1), забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець області зовнішньої щиколотки правого гомілковоступневого суглобу (1). Садно правої половини грудної клітки могло утворитися від дії ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа; забій (що проявився набряком) м`яких тканин та синець області зовнішньої щиколотки правого гомілковоступневого суглобу (1) утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення ОСОБА_5 у спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ №11), і таким чином, могли бути заподіяні 14.04.2016 року. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

?протоколом огляду предмету від 20.04.2016 року, відповідно до якого проведено огляд предмету візуально схожого на кухонний ніж, розміром у довжину 24 см, в ширину 3 см, що складається з двох частин, а саме з рукоятки та металевого леза;

?постановою про визнання предметів речовими доказами по кримінальному провадженню та приєднання їх до кримінального провадження від 20.04.2016 року, відповідно до якої до матеріалів кримінального провадження №0002406 долучено в якості речового доказу предмет візуально схожий на кухонний ніж розміром у довжину 24 см, в ширину 3 см, предмет складається із двох частин, а саме з рукоятки полімерного матеріалу біло-синього кольору довжиною 10 см, шириною 3 см, та металевим лезом довжиною 12 см, шириною 3 см, при огляді на лезі ножа з лівої сторони надпис висічений на поверхні «НЕРЖ» із підкресленими двома лініями, на рукоятці ножа пошкодження у вигляді тріщини з обох сторін, розміром 4 см.

Відповідно до положень ст.95 ч.4 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Здійснюючи дослідження та аналіз доказів по матеріалам вищевказаного кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів наявних у матеріалах кримінального провадження.

Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є заперечення своєї причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Так, вислухавши покази обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , проаналізувавши предоставлені стороною звинувачення докази по матеріалам кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 дійсно скоєно інкримінований йому злочин.

Таким чином, невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, є нічим необґрунтованим та такими, що спростовується наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами. До показань обвинуваченого ОСОБА_6 суд в цій частині відноситься критично та розцінює їх, як спробу ввести суд в оману, та уникнути обвинуваченим кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення чи зменшити ступінь відповідальності.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.125 ч.1 КК України за ознаками нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом також враховується сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, офіційно не працевлаштованим.

В той же час при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги, що згідно обвинувального акту обвинувачений є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, обставини кримінального провадження, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо при призначенні йому виду покарання, передбаченого санкцією статті 125 ч.1 КК України, у виді громадських робіт.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вищевказаного обвинувального акту цивільний позов заявлено не було, витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання, скасувати.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами по кримінальному провадженню та приєднання їх до кримінального провадження від 20.04.2016 року - предмет візуально схожий на кухонний ніж розміром у довжину 24 см, в ширину 3 см, який направлено до камери сховища Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1