Справа № 339/378/16-к
Провадження № 11-сс/779/246/2016
Категорія ст. 173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Болехівського міського суду від 01 грудня 2016 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000470 від 06.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Болехівського міського суду від 01 грудня 2016 року задовольнено клопотання слідчого відділу Долинського відділення Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , 1985року випуску, напівпричеп ОДАЗ 9357 номерний знак НОМЕР_2 , та напівпричеп ОДАЗ 9958 1977року випуску реєстраційний номер НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , який за договором купівлі-продажу від 17.03.2015р. переданий ОСОБА_11 жителю АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і використання вказаним транспортним засобом та причепами, які будуть зберігатися на території Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (вул. Яворницького, 8, м. Долина), до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що автомобіль марки ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_1 , 1985року випуску, напівпричеп до даного автомобіля ОДАЗ 9357 номерний знак НОМЕР_2 та напівпричеп ОДАЗ 9958 1977року випуску реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК. і може бути використаний як доказ під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК.

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За таких обставин з метою забезпечення збереження даних речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на вказане майно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу (далі АС), в якій покликається на її незаконність, оскільки дана ухвала винесена без достатніх на це підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтрмали подану АС, просять ухвалу слідчого судді скасувати; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив доводи АС поданої захисником, просить ухвалу слідчого судді залишити без задоволення; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Болехівського міського суду, а також матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею повній мірі дотримані.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 190 КК, внесено 06 липня 2016 року до ЄРДР за №0000470.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу (а.с.13) автомобіль марки ЗІЛ 131В, 1985 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , мешканцю АДРЕСА_2 .

З копії довіреності зареєстрованій в реєстрі № 1172 від 23.08.2013 року вбачається, що ОСОБА_10 передав автомобіль марки ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску ОСОБА_13 (а.с.16).

17 березня 2015 року ОСОБА_13 продав ОСОБА_11 автомобіль марки ЗІЛ 1985 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , напівпричеп до даного автомобіля ОДАЗ 935,7 номерний знак НОМЕР_2 та напівпричеп ОДАЗ 9958 1977 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля з розстрочкою платежу (а.с.14).

Актом прийомупередачі вантажного автомобіля від 17 березня 2015року підтверджено, що ОСОБА_13 (продавець) передав ОСОБА_11 (покупець), який прийняв технічно справний вантажний автомобіль марки "ЗІЛ" 1985 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , напівпричеп до даного автомобіля ОДАЗ 9357 номерний знак НОМЕР_2 та напівпричеп ОДАЗ 9958 1977року випуску реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.15).

Постановою слідчого від 14 листопада 2016 року автомобіль марки ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, напівпричеп до даного автомобіля ОДАЗ 9357 номерний знак НОМЕР_2 , напівпричеп ОДАЗ 9958 1977року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000470.

Таким чином, на думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлено, що автомобіль марки ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, напівпричіп до даного автомобіля ОДАЗ 9357 номерний знак НОМЕР_2 та напівпричеп ОДАЗ 9958 1977року випуску реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК, і може бути використаний як доказ під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні. З урахуванням наведеного, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування судового рішення. Порушень вимог КПК, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено. Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2016 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, напівпричеп ОДАЗ 9357 номерний знак НОМЕР_2 , та напівпричеп ОДАЗ 9958 1977 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_10 , який за договором купівлі-продажу від 17.03.2015р. переданий ОСОБА_11 жителю АДРЕСА_1 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4