АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/503/17 Справа № 207/2169/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000938 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянин України, проживає по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
В апеляційній скарзі /а.с.п.125-129/ обвинувачений ОСОБА_6 , якого вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року визнано винним за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень, просить вказаний вирок суду скасувати; винести новий, яким виправдати його.
Посилається на те, що був позбавлений права на захист.
Так, судом не було роз`яснено обвинуваченому мати під час судового слухання захисника; не було допитано свідка ОСОБА_9 , експерта ОСОБА_10 , та було позбавлено його можливості ставити питання потерпілому під час допиту останнього.
Вказує, що під час досудового розслідування проходив лікування, а тому не повністю віддавав звіт своїм діям.
Звертає увагу, що суд не дослідив належним чином докази по справі, серед яких є висновок судово-медичного експерта № 692 від 13 червня 2016 року, а також слідчий експеримент від 26 липня 2016 року, який відбувався у відсутності обвинуваченого.
Також в ході судового розгляду не було належним чином з`ясовано обставини початку конфлікту, внаслідок чого судом не обґрунтовано вказано щодо спричинення обвинуваченим умисних тілесних ушкоджень потерпілому.
За встановлених у вироку обставин ОСОБА_6 12 червня 2016 року приблизно о 06 годині 15 хвилин, перебуваючи за домашньою адресою: АДРЕСА_1 під час сварки із сином ОСОБА_11 завдав останньому тілесні ушкодження у виді синця та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.

Під час судового розгляду судом не було вжито належних заходів щодо виклику свідка ОСОБА_9 , про що свідчать матеріали кримінального провадження, в яких відсутні будь-які повідомлення про її виклик до суду, тоді як обвинувачений не мав змоги забезпечити явку вказаного свідка до суду, про що він повідомив під час судового розгляду. Відповідно до вимог ч.1 ст.327 КПК України суд не позбавлений можливості вжити заходів щодо прибуття свідка, однак таких заходів вжито не було, внаслідок чого обвинувачений відмовивсь від допиту зазначеного свідка, у зв`язку з чим було допущено неповноту судового розгляду.

Крім того, суд, залишив недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, в ході апеляційного розгляду з`ясовано, що 12.06.2016 року звернувся із заявою ОСОБА_6 про те, що 12.06.2016 року приблизно о 06-00 годині його син ОСОБА_11 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , наніс йому тілесні ушкодження. За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000959 від 21.06.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, в ході досудового розслідування було отримано висновок експерта №1180-Е від 21.09.2016 року, в якому зазначено, що окрім легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.122 КК України, досудове розслідування триває, про що свідчить повідомлення Південного відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 05.07.2017 року.

Однак судом першої інстанції не було з`ясовано, чи дійсно обвинувачений вчинив сварку з потерпілим, чи носили його дії умисний характер, як встановлено за вироком суду, оскільки доводи обвинуваченого про те, що конфлікт між потерпілим та ним розпочався раніше, під час якого йому були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, а він, з метою захисту, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_11 , крім того, біля металевої хвіртки він не штовхав навмисно потерпілого, а не пускав його через те, що чекали на поліцію, не були належним чином перевірені. Суд, приймаючи до уваги показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , не надав оцінки долученим до матеріалів судового провадження довідці про звернення ОСОБА_6 12.06.2016 року до медичного закладу з приводу забою правої стопи, правого плеча, голови (а.п.98), висновку судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , в якого були виявлені як середнього ступеня тілесні ушкодження, так і легкі тілесні ушкодження, що можливо виникли у термін, вказаний обстеженим 12.06.2016 року о 06-00 годині (а.п.93,98). Нез`ясування зазначених обставин, в тому числі шляхом більш ретельного допиту потерпілого, про що клопотав до суду обвинувачений, свідчить про передчасні висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Крім того, у вироку суду не розкрито, якими іншими доказами підтверджується вина обвинуваченого, що є порушенням п.2 ч.3 ст.374 КПК України, якою передбачено зазначення у мотивувальній частині вироку суду доказів на підтвердження встановлених судом обставин.

Також, суд при призначенні покарання у виді штрафу не звернув уваги на те, що розмір штрафу відповідно до ст.53 КК України має визначатись у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Допущені порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та свідчать про неповноту судового розгляду, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є неповнота судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_6 не може вважатися законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до ст. 415 КПК України.

Керуючись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, колегія суддів при призначенні нового судового розгляду даного кримінального провадження, дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

Відповідно до п.19) ч.1 ст.7 КПК України, ч.2, ч.3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Апеляційний суд позбавлений можливості постановити кінцеве рішення, оскільки клопотань про дослідження доказів сторони не заявляли, а відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому при новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно встановити фактичні обставини справи, дати оцінку здобутим доказам, усунувши недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції, перевірити інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого, дати на них вичерпну відповідь, дотримуючись вимог статей 2, 7, 8, 9, 17 КПК України, ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року задовольнити частково.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4