УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ужгороді Закарпатської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, снайпера взводу снайперів, старшого солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2013 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №155 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списку особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №13-К від 05.07.2013 призначено на посаду гранатометника гірсько-піхотної роти.
31.10.2013 ОСОБА_4 призначено на посаду снайпер взводу снайперів відділення снайперів військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №189/3055 від 29.07.2014 ОСОБА_4 надано звільнення від виконання службових обов`язків строком на 10 (десять) календарних днів, з якого останній повинен був прибути до місця проходження служби військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 11.08.2014 року.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.
Під час проходження військової служби у відповідності до ст ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.
Натомість старший солдат ОСОБА_4 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
Так, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 діючи умисно, з метою ухилитись від проходження військової служби, з наданого звільнення 11.08.2014 до місця проходження військової служби військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин, чим вчиняє дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилитися від служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, 11.08.2014 року до місця проходження військової служби військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився, чим вчиняє дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби.
05.02.2015 року ОСОБА_4 у порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ужгороді Закарпатської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, снайпер взводу снайперів, старший солдат.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є матеріали службового розслідування за фактом нез`явлення останнього до місця служби, протоколи допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які у своїх показах підтверджують факт відсутності по місцю служби, матеріалами службового розслідування, а також відомостями наданими Державною прикордонною службою України про виїзд ОСОБА_4 31.07.2014 року в пункті пропуску Бачівськ Глухівський району Сумській області на територію Російської Федерації.
Обгрунтовуючи дане клопотання прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ужгороді Закарпатської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, снайпера взводу снайперів, старшого солдата запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Закарпатській установі виконання покарань №9.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний в судове засідання не з`явився.
Заслухавши думку прокурора, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Судом 13.04.2017 було винесено ухвалу, за якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 було подане до суду 13.04.2017 року.
Як зазначено у ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки прокурор не забезпечив участь підозрюваного у розгляді зазначеного клопотання, повідомлення його судом також на цей час є неможливим, а також враховуючи, що зазначене клопотання повинно бути розглянуто не пізніше сімдесяти двох годин з моменту його надходження до суду.
Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 335, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ст. лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1