Справа № 240/220/17 р.
Номер провадження № 1-кп/240/33/17 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілих та цивільних позивачів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх представника адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився в с.Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області , освіта середня-спеціальна , працюючого на шахті «Новодонецька» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля » , інваліда 2 групи ( на строк до 1 жовтня 2017 року ), раніше не засудженого,одруженого , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_11 , 2005 року народження, та сина ОСОБА_12 , 2010 року народження, мешкаючого в АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб.
Так, 19 травня 2016 року, близько 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_13 .
В салоні автомобіля знаходились в якості пасажирів знайомі обвинуваченого ОСОБА_14 на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_15 - на задньому сидінні. Водій ОСОБА_5 , рухаючись по проїжджій частині вулиці Леніна с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області в напрямку м. Білозерське Донецької області зі швидкістю не менш ніж 91 км/год., порушив вимоги Правил дорожнього руху в частині:
-заборони керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ( п. 2.9 а),
-рух транспортних засобів в населених пунктах дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год (п.12.4),
-заборони перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4 Правил.( п. 12.9).
Обвинувачений ОСОБА_5 , проїжджаючи ділянку дороги по вул. Леніна с. Спасько-Михайлівка біля будинку № 102, проявив неуважність, чим порушив п. 2.3(б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним ( п. 12.1 ПДР).
У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечно для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п 12.3 ПДР).
Так, ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість здійснювати рух з безпечною швидкістю в межах своєї смуги руху, спостерігати за дорожньою обстановкою, станом дорожнього покриття ,проявив злочинну самовпевненість, діючи необережно, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля ЗАЗ-110307 ,р.н. НОМЕР_1 , щоб мати можливість постійно контролювати рух та безпечно керувати ним на закругленні дороги вправо, не впорався з керуванням, втратив курсову стійкість транспортного засобу, що призвело до зміни його напрямку руху, заносу вліво, некерованості та виїзду на ліве узбіччя дороги, де стався наїзд на придорожнє дерево з наступним перекиданням транспортного засобу.
Внаслідок ДТП пасажири автомобіля :
- ОСОБА_14 , 1983 року народження, отримав тілесні ушкодження, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент завдання та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а саме: садно лоба, садно лівої щоки, садно перенісся, рану підборіддя зліва,крововилив та садна верхньої губи, крововилив слизової оболонки верхньої губи, садно передньої поверхні грудної клітини, рану передньої поверхні лівого колінного суглобу, садно передньої поверхні лівої гомілки, садно передньовнутрішньої поверхні правої гомілки, крововилив передньо- внутрішньої поверхні правої гомілки, садно задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, крововилив зовнішньої поверхні лівого стегна в середній третині, садно попереку справа, садно задньоверхньої поверхні лівого плечового суглоба, закриту черепно-мозкову травму, крововилив під м`які мозкові оболонки в лівому лобному полюсі,тупу травму шиї, розрив хребтового стовпа між 6 та 7 шийними хребцями, крововилив під оболонки спинного мозку в області розриву . Від отриманих травм ОСОБА_14 помер на місці ДТП 19 травня 2016 року.
- ОСОБА_15 , 1976 року народження, отримав тілесні ушкодження, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент завдання та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а саме: рану лобно-тім`яної області зліва, численні садна лоба, лівої половини обличчя, крововилив біля зовнішнього кута лівого ока,садна верхньої та нижньої губ справа, садно правої підщелепної області, садно правої завушної області, садна передньобокової поверхні шиї справа, садно передньої поверхні лівого плечового суглоба, садно на рівні третього ребра по лівій навкологрудинній лінії ,садно на рівні другого ребра по лівій передньоключичній лінії, садна та крововилив лівої підвздошної області,садна передньої поверхні лівого плеча, що переходе на згинальну поверхню лівого передпліччя, садна тильної поверхні лівої кисті, садно в області зовнішнього кута правої лопатки, садно 8-9 остистих відростків грудних хребців, садно верхнього краю гребеня правої підвздошної кістки, крововилив внутрішньої лодижки правої гомілки, тупа травма грудної клітини, переломи 1-7, 9-11 ребер справа та зліва, відрив правого головного бронха, рана нижньої частки лівої легені, розрив хребтового стовпа між 4 та 5 грудними хребцями, двосторонній гемоторакс ( по 200 мл), переломи обох лопаток . Від отриманих травм ОСОБА_15 також помер на місці ДТП 19 травня 2016 року.
Вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, обвинувачений визнав частково, пояснивши, що ОСОБА_14 був його товаришем , а ОСОБА_15 - знайомого ОСОБА_14 , він бачив вперше .
19 травня 2016 року ОСОБА_14 зранку вживав спиртні напої горілку та пиво, прийшовши додому до обвинуваченого. Потім вони пішли до ОСОБА_15 , де в гаражі останнього ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вживали горілку, що приніс із собою ОСОБА_14 . Біля 12 години ОСОБА_14 запропонував поїхати на рибалку . ОСОБА_5 пішов
додому та взяв машину, а ОСОБА_14 придбав ще одну пляшку горілки. На ставку вони разом пили горілку , обвинувачений випив біля 100 гр. Приблизно о 14 годині вирішили повертатися. ОСОБА_14 сів на переднє пасажирське сидіння разом із водієм, а ОСОБА_15 на заднє пасажирське сидіння. Дорогою до м. Білозерське вони проїхали магазин, куди ОСОБА_14 хотів заїхати по пиво, але ОСОБА_5 не зупинився, бо вже не мав часу. Їхали зі швидкістю 60 км/год. Тоді ОСОБА_14 , зажадав щоб повернули до його знайомої і на повороті вул. Леніна с. Спасько-Михайлівка він втрутився в керування автомобілем, навалившись на кермо. Обвинувачений не впорався з керуванням, бо через ОСОБА_14 , випустив кермо з рук. Їх стало заносити на узбіччя. ОСОБА_5 намагався вирівняти машину, але ОСОБА_14 тулубом перекрив видимість і ще раз смикнув за кермо, внаслідок чого автівку винесло на ліве узбіччя. Автомобіль врізався в дерево та перекинувся. Травмованого обвинуваченого дістали з машини та відвези до лікарні, а ОСОБА_14 та ОСОБА_15 загинули на місці.
Обставини, на які посилається обвинувачений, зафіксовані у протоколі проведення слідчого експерименту від 24 березня 2017 року з фото таблицею ( а.с.192-198).
Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується поясненнями потерпілих, свідків, письмовими матеріалами справи.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_14 був її чоловіком. 19 травня 2016 року вона зателефонувала чоловікові на початку тринадцятої години. Він сказав, що разом із ОСОБА_5 їде на дачу, на рибалку. З його розмови вона зрозуміла, що чоловіки вже випили, лунала музика. На початку чотирнадцятої години вона передзвонила чоловікові, але він не відповів. На початку шістнадцятої години передзвонив батько чоловіка, який повідомив про аварію.
Потерпіла звернулась із цивільним позовом, який вона підтримала в судовому засіданні та просить стягнути з обвинуваченого на її користь у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка - 100000 грн. Потерпіла ОСОБА_8 посилалась, що через втрату чоловіка для неї кардинально змінилося її життя,порушено спільні з чоловіком плани на майбутнє, вона переживає страждання через втрату близької людини та вимушена спостерігати страждання свого сина в зв`язку із втратою батька. Позивачка змушена пристосовуватися до нових умов життя, суттєво змінити побут та умови життя , бо мусить самотужки виховувати малолітнього сина, утримувати його матеріально, самостійно вести домашнє господарство. Крім того, вона вимушена обмежити матеріальні витрати на утримання сім`ї.
Потерпіла ОСОБА_8 уточнила позовні вимоги в частині стягнення витрат на її користь в рахунок відшкодування завданої малолітньому сину ОСОБА_16 , 2010 року народження, моральної шкоди смертю батька та у відшкодування, завданої синові втратою годувальника, матеріальної шкоди.
Так, позивачка зазначила, що через загибель батька ОСОБА_16 отримав психологічну травму. Дитина змінилась: стала замкнута, часто плаче, втратила цікавість до навчання, з`явилась агресія, стривоженість. Син був близький до батька, разом проводили багато часу. Несподівана втрата рідної людини завдала страждання дитині, змінила його звичайний устрій. На відшкодування завданої синові моральної шкоди позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 100000 грн.
Посилаючись на ст. 1200 ЦК України, позивачка просить стягнути на її користь з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди неповнолітньому сину ОСОБА_16 , завданої втратою годувальника, щомісячні виплати в сумі 4089,23 грн. та провадити їх до повноліття дитини.
Під час розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 19 травня 2016 року був в с. Спасько-Михайлівка. Син знаходився на дачі. На початку п`ятнадцятої години цього дня свідка було повідомлено про аварію. Він поїхав на місце, бачив перевернуту машину, яка врізалась в дерево груші зі стовбуром , діаметром 30 см. Це дерево було знесене. Син загинув на місці ДТП.
-витрати на ритуальні предмети на поховання ( гроб, хрест,рушники, хустинки, стрічки ) -5200грн.,
-транспортні витрати 2432 грн.,
Крім того, цивільний позивач ОСОБА_7 заявив, що загибеллю сина йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 100000 грн . Так, передчасна смерть сина стала для нього важкою психологічною травмою . Він переніс тяжкі страждання з приводу втрати сина. Порушено налагоджений та звичайний спосіб життя ,у зв`язку з чим позивач докладає неймовірних зусиль для його налагодження та організації. Батько втратив надії на майбутнє сина та сподівання на його підтримку в подальшому житті.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що є власником автомобіля. 19 травня 2016 року він знаходився на місці ДТП в с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області, біля 15 години, що підтверджує місце та час вчинення правопорушення.
Обставини та місце ДТП підтверджуються протоколом огляду місця події від 19 травня 2016 року зі схемою та фототаблицею, за яким місцем ДТП є вул. Леніна с.Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області поблизу будинку № 102 . Асфальтована ділянка дороги без пошкоджень, не регульована, шириною проїжджої частини 6,0 м.
Хорда початку та кінця закруглення дороги складає 65 м , рух двосторонній. На місці ДТП зафіксовано автомобіль ЗАЗ -110307, р.н. НОМЕР_1 (на території домоволодіння № 102) у перевернутому на дах транспортного засобу стані за межами проїжджої частини вулиці Леніна (13.1 м від заднього лівого колеса, 14,3 м від переднього лівого колеса). Багажник автомобіля відкритий.
В салоні автомобіля знаходяться два трупи чоловічої статі ( один - на передньому пасажирському сидінні, затиснутий частинами автомобіля, другий - поперек даху перекинутого автомобіля: ногами, витягнутими з дверей водія, а головою із передніх правих пасажирських дверей. Трупи були впізнані родичами та встановлені особи загиблих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Уламки скла та деталі автомобіля розташовані біля автомобіля та зламаного дерева, на яке автомобіль скоїв наїзд.
Сліди гальмування відсутні. Наявні сліди ковзання, які зміщуються від правого краю дороги до лівого, переходять на ліве узбіччя, покрите травою. Проекційно сліди ковзання співпадають з кінцевим положенням автомобіля.
а.с. 109-125
За протоколом огляду від 29 липня 2016 року , зафіксована відстань від зламаного під час ДТП дерева до кута будинку АДРЕСА_2 , що складає 12,6 метрів.
а.с. 146
Під час огляду автомобіля ЗАЗ -110307 ,р.н. НОМЕР_1 , встановлено пошкодження, що відображено в протоколі огляду від 20 травня 2016 року з фототаблицею.
Механічні пошкодження автомобіля зосереджені в передній частині та даху.
Шини передніх коліс розгерметизовано . Під час огляду вони розукомплектовані для подальшого дослідження.
а.с. 126-129
За висновком експерта № 834 від 22 серпня 2016 року, під час проведення судової автотехнічної експертизи на момент огляду , рульове керування та гальмівна система автомобіля ЗАЗ -110307 , р.н. НОМЕР_1 , перебували у працездатному стані, тобто їх несправності не могли вплинути на механізм розвитку даної ДТП.
а.с. 148,149
Час , місце та обставини ДТП підтверджується копією запису з журналу амбулаторного прийому хворих, за якою хворий ОСОБА_5 був зареєстрований із тілесними ушкодженнями до КЗОЗ « Добропільська лікарня інтенсивного лікування» 19 травня 2016 року о 15 годині 35 хвилин. Час ДТП зазначено о 14 годині 30 хвилин. За актом медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 293 від 19 травня 2016 року, ОСОБА_5 був оглянутий о 15 годині 35 хвилин. Вміст алкоголю в крові 1,594 % , діагноз алкогольне сп`яніння.
а.с.164,165
Обставини ДТП підтверджуються висновком експерта № 38 від 20 березня 2017 року під час проведення судово-медичної експертизи, за яким ОСОБА_19 незадовго до надходження до травматологічного відділення Добропільської лікарні інтенсивного лікування отримав наступні тілесні ушкодження від ударної дії тупих предметів, якими могли бути виступаючи частини салону автомобіля в умовах ДТП: садна обличчя, по одній рані в підборідній та піднижньощелепній областях з відривом м`язів дна порожнини рота від краю нижньої щелепи, компресійний перелом тіла другого грудного хребця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень ( садна) та ушкоджень середнього ступеня тяжкості (рани). За протоколом медичного огляду для встановлення факту прийому психоактивних речовин та ступеня сп`яніння № 60 від 19 травня 2016 року виявлено вміст алкоголю в крові 1,85%, в сечі 2,19%.
а.с. 169-171
Обставини ДТП підтверджені висновком експерта № 835 від 7 грудня 2016 року при проведенні транспортно-трасологічної експертизи. Під час дослідження шин передніх коліс автомобіля ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , виявлені наскрізні пошкодження, які утворилися в момент наїзду на дерево(шини правого переднього колеса) і після ДТП при транспортуванні від місця ДТП до місця зберігання. Характер пошкоджень свідчить про те, що до моменту виникнення ДТП шини передніх коліс були герметичні, мали надлишковий тиск і могли виконувати задані функції.
а.с. 152-155
Відповідно до висновку експерта при проведенні судово-медичної експертизи № 138 від 14 вересня 2016 року, під час дослідження трупа ОСОБА_14 встановлені наступні тілесні пошкодження , що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент завдання та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті а саме: садно лоба, садно лівої щоки, садно перенісся, рану підборіддя зліва,крововилив та садна верхньої губи, крововилив слизової оболонки верхньої губи, садно передньої поверхні грудної клітини, рану
передньої поверхні лівого колінного суглобу, садно передньої поверхні лівої гомілки, садно передньовнутрішньої поверхні правої гомілки, крововилив передньо- внутрішньої поверхні правої гомілки, садно задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, крововилив зовнішньої поверхні лівого стегна в середній третині, садно попереку справа, садно задньоверхньої поверхні лівого плечового суглоба, закриту черепно-мозкову травму, крововилив під м`які мозкові оболонки в лівому лобному полюсі,тупу травму шиї, розрив хребтового стовпа між 6 та 7 шийними хребцями, крововилив під оболонки спинного мозку в області розриву, що утворились можливо в зазначений слідчим строк 19 травня 2016 року, та зазначених обставинах від дії тупих предметів, якими можуть бути виступаючі частини салону автомобіля в умовах ДТП .
Причиною смерті є поєднана травма тіла : закрита черепно-мозкова травма: крововилив під м`які мозкові оболонки головного мозку в лівому лобному полюсі, тупа травма шиї, розрив хребтового стовпа між 6 та 7 шийними хребцями, що ускладнилась набряком головного мозку та легенів. При судово токсикологічному дослідженні крові та сечі, виявлено наявність спирту етилового в кількості 2,17 % та 2,82 % відповідно - алкогольне сп`яніння середнього ступеня.
а.с. 130-132
Відповідно до висновку експерта при проведенні судово-медичної експертизи № 139 від 14 вересня 2016 року, під час дослідження трупа ОСОБА_15 встановлені наступні тілесні пошкодження , що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент завдання та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті а саме: рану лобно-тім`яної області зліва, численні садна лоба, лівої половини обличчя, крововилив біля зовнішнього кута лівого ока,садна верхньої та нижньої губ справа, садно правої підщелепної області, садно правої завушної області, садна передньобокової поверхні шиї справа, садно передньої поверхні лівого плечового суглоба, садно на рівні третього ребра по лівій навкологрудинній лінії ,садно на рівні другого ребра по лівій передньоключичній лінії, садна та крововилив лівої підвздошної області,садна передньої поверхні лівого плеча, що переходе на згинальну поверхню лівого передпліччя, садна тильної поверхні лівої кисті, садно в області зовнішнього кута правої лопатки, садно 8-9 остистих відростків грудних хребців, садно верхнього краю гребеня правої підвздошної кістки, крововилив внутрішньої лодижки правої гомілки, тупа травма грудної клітини, переломи 1-7, 9-11 ребер справа та зліва, відрив правого головного бронха, рана нижньої частки лівої легені, розрив хребтового стовпа між 4 та 5 грудними хребцями, двосторонній гемоторакс ( по 200 мл), переломи обох лопаток, що утворились можливо в зазначений слідчим строк 19 травня 2016 року, та зазначених обставинах - від дії тупих предметів, якими можуть бути виступаючі частини салону автомобіля в умовах ДТП .
Причиною смерті є тупа травма грудної клітини: переломи 1 7 , 9-11 ребер справа та зліва, відрив правого головного бронха, рана нижньої частки лівої легені, розрив хребтового стовпа між 4 та 5 грудними хребцями, двосторонній гемоторакс ( по 200 мл ), переломи обох лопаток, що ускладнилась розвитком травматичного шоку, набряком головного мозку та легенів. При судово токсикологічному дослідженню крові та сечі, виявлено наявність спирту етилового в кількості 3,66 % та 4,06 % відповідно - алкогольне сп`яніння тяжкого ступеня.
а.с.134-136
На доказ обставин ДТП суду надано висновок № 1128 судової автотехнічної експертизи від 26 грудня 2016 року . Визначена швидкість руху автомобіля ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , перед початком бічного ковзання, яка склала не менше 91 км/год. При цьому експертом зазначено, що фактична швидкість руху автомобіля перевищувала розраховане значення - 91 км/год, оскільки, під час розрахунку експертом не враховані енергетичні витрати на злам стовбура дерева.
Допустима швидкість руху на закругленні дороги радіусом 162 м, при якій виникає занос складає не більше ніж 107 км/год.
а.с.157-161
Зазначені дослідження та висновки експерта повністю узгоджуються з висновком експерта під час проведення судової автотехнічної експертизи № 247 від 14 березня 2017 року,за яким :
допустима швидкість руху автомобіля ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 на закругленні дороги в місці ДТП складала не більше ніж 107 км/год.
В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 для забезпечення безпеки руху повинен був, здійснюючи рух в межах населеного пункту, формувати швидкісний режим з таким розрахунком, щоб не перевищувати введених обмежень( не більше 60 км/год) і мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, а у разі втручання пасажира в управління автомобілем негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, як передбачено п.п. 12.4, 12.9 б, 12.1, 12.3 ПДР України.
За умови руху з дозволеною швидкістю 60 км/год ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути настання даної ДТП.
Дії водія автомобіля ЗАЗ 110307 , р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 в частині руху з перевищенням дозволеної швидкості не відповідали вимогам п. 12.4, 12.9 б ПДР України і перебували у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
а.с. 187-190
Таким чином, пояснення обвинуваченого щодо швидкості руху керованого ним автомобіля до часу ДТП в межах 60 км/год спростовуються висновками під час проведення судової автотехнічної експертизи № 247 від 14 березня 2017 року та висновком № 1128 судової автотехнічної експертизи від 26 грудня 2016 року, якими визначена швидкість руху автомобіля ЗАЗ 110307 , р.н. НОМЕР_1 , перед початком бічного ковзання, що склала не менше як 91 км/год.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні підтвердив, що спілкувався із обвинуваченим та ще двома чоловіками, що ловили рибу на ставку с. Новосергіївка 19 травня 2016 року близько 12 години. Біля них була відкрита пляшка горілки. Свідок повідомив, що через невеликій проміжок часу ( приблизно через годину) чоловіки поїхали через зміну у погоді. Машина, якою приїхали ОСОБА_5 та його знайомі рухалась по вулиці на дуже великій швидкості, на що звернули увагу місцеві жителі.
Оцінюючи надані експертами висновки, досліджені в суді протоколи огляду, пояснення свідка ОСОБА_20 , суд вважає доведеним, що обвинуваченим було перевищено дозволену швидкість руху керованого ним автомобіля в межах населеного пункту 60 км/год, за умови дотримання якої, він мав реальну можливість уникнути настання ДТП.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.286 КК України, бо він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель двох потерпілих.
Суд вважає, що під час проведення досудового слідства було всебічно перевірено доводи обвинуваченого щодо втручання пасажира ОСОБА_14 у керування транспортним засобом, що нібито завадило обвинуваченому впоратися з керуванням.
Так, пояснення обвинуваченого були зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту від 24 березня 2017 року з фототаблицею ( а.с. 192-198 ),під час якого ОСОБА_5 показав де саме пасажир ОСОБА_14 почав втручання в керування ( на відстані 1,5 м від лівого краю дороги до лівих коліс у напрямку руху). Далі ОСОБА_5 показав на місце часткового виїзду на другорядну дорогу внаслідок дій ОСОБА_14 ( ліве узбіччя). Після цього обвинувачений пояснив, що йому вдалося частково вирівняти автомобіль, щоб виїхати на дорогу та безпечно продовжити рух. ОСОБА_14 в цей час навалився тілом на обвинуваченого та взявся обома руками за кермо, внаслідок чого автомобіль виїхав на ліве узбіччя. При цьому ОСОБА_5 вказав на місце виїзду за межі дороги ( 0,1 метри від лівого узбіччя). Вирівняти автомобіль обвинуваченому вже не вдалося.
Суд враховує наявні розбіжності із вищенаведеними поясненнями,та поясненнями, даними обвинуваченим під час судового розгляду, коли він пояснив , що на повороті дороги ОСОБА_14 втрутився в керування автомобілем, навалившись на кермо. Обвинувачений не впорався з керуванням, бо через ОСОБА_14 , випустив кермо з рук. Їх стало заносити на узбіччя, ОСОБА_5 намагався вирівняти машину, але ОСОБА_14 тулубом перекрив видимість і ще раз смикнув за кермо, внаслідок чого машину винесло на ліве узбіччя.
Таким чином, незважаючи на посилання обвинуваченого про втрату ним обзору дороги, що нібито завадило йому скерувати рух автомобіля, ОСОБА_5 під час слідчого експерименту не посилався на такі обставини, навпаки, чітко та без вагань вказував на деталі , що передували ДТП.
Суд ставить під сумнів надані обвинуваченим пояснення , враховуючи, що за даними протоколу слідчого експерименту, автомобіль перед заносом на ліве узбіччя знаходився на відстані 0,1 м від лівого краю дороги ( а.с. 195), що не узгоджується із протоколом огляду від 19 травня 2016 року, де зафіксовані сліду зсуву автомобіля на відстані 1 м від лівого узбіччя, що, безумовно, свідчить про положення автомобіля саме на проїжджій частині дороги під час початку зсуву.
До того ж суд приймає до уваги відсутність слідів гальмування, наявні докази швидкості руху автомобіля безпосередньо перед ДТП не менш ніж 91 км/год, та вважає, що у сукупності вказані факти не узгоджуються із поясненнями обвинуваченого про вжиті ним заходи до стабілізації руху автомобіля. А відтак, пояснення обвинуваченого про втручання пасажира в керування, як причину ДТП, є сумнівними, такими що не знайшли підтвердження зібраними доказами .
Крім того, суд бере до уваги висновок експерта № 397 від 27 березня 2017 року , що за умови формування швидкісного режиму в межах 60 км/год водій мав би змогу контролювати рух та безпечно керувати автомобілем і навіть в разі втручання пасажира в керування автомобілем негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, чим попередити ДТП ( а.с. 199-203).
На підставі наведеного, досудовим слідством було перевірено всі доводи обвинуваченого щодо обставин ДТП в повному обсязі.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, що раніше не був засуджений, інвалід 2 групи, задовільно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 та повне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_10 .
Як обтяжуючу покарання обвинуваченого обставину суд враховує вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги обставини та тяжкість скоєного правопорушення, його наслідки настання смерті двох людей, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання, суд враховує, думку потерпілих:
- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,що сприйняли посилання обвинуваченого на втручання загиблого ОСОБА_14 в керування автомобілем, як причину ДТП, та тривалу відсутність дійового каяття - як спробу перекладання свої вини на загиблого й розцінюючи таку поведінку обвинуваченого як зухвалу, позбавлену будь-якого співчуття до рідних загиблого, просили призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі,
- ОСОБА_10 , яка вважає за необхідне врахувати поведінку загиблих, що спільно з обвинуваченим вживали спиртні напої, провокуючи настання ДТП, тому просить не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане із позбавленням волі.
Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, при призначенні покарання за ст. 286 КК необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Під час розгляду справи обвинувачений не виявив достатньо щирого каяття, висловлюючи сумніви у тому, чи допустив він порушення ПДР, які б,потяги наслідки ДТП. Тривалий час він не вживав заходів до відшкодування завданої шкоди потерпілим ОСОБА_21 та не вибачився перед ними поза межами судової зали.
Суд також приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується, працює ,є інвалідом 2 групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, настання тяжких наслідків вчиненого і вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання , передбачене санкцією ч.3 статті 286 КК України , у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом та,враховуючи обтяжуючу вину обставину - керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння , приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.
Вирішуючи цивільний позов , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
За вимогами ч. 3,4 ст. 1193 ЦК України, вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених й ст. 1195 ЦК України, у разі відшкодування шкоди,завданою смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.
Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
За вимогами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів .
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини.
Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України , моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини в справах: Гольм проти Швеції від 25 жовтня 1993 року., Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, де судом було встановлено, що вчинення злочину вже є підтвердженням завдання потерпілому моральної шкоди, суд вважає доведеним, що потерпілі ОСОБА_8 - дружина загиблого, ОСОБА_7 - батько загиблого та неповнолітній син загиблого ОСОБА_22 мають право на відшкодування, завданої ним смертю потерпілого ОСОБА_14 , моральної шкоди, що повинна бути стягнута з обвинуваченого, як заподіювача шкоди.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості
За ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка понесла необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ці витрати.
Відповідно до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами ( ст.1202 ЦК України).
Як вбачається із наданого свідоцтва про народження , загиблий ОСОБА_14 є батьком неповнолітнього ОСОБА_17 , 2010 року народження ( а.с. 51).
Відповідно до довідки про заробітну плату, ОСОБА_14 , працював гірничим у Товаристві з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» ( а.с. 44). Розмір частини його заробітку ( доходу), яка припадала на утриманця сина ОСОБА_16 ,склав за повні три місяці роботи, що передували звільненню: ( 8001,94 +3584,91 +5854,07 ) : 3 =5813,64:2 = 2906,82 грн. щомісячно.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що суми на відшкодування шкоди мають присуджуватись особам, які мають право на виплату у зв`язку зі смертю, - з дня смерті потерпілого.
Керуючись ст.ст. 370, 371,374, 128,129 КПК України, суд
З А СУ Д И В:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України , та призначити йому покарання у виді 6 ( шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 ( три) роки.
Відповідно до ст.ст. 1167,1168 ЦК України, стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди на користь :
- ОСОБА_8 100000( сто тисяч ) гривень та на відшкодування моральної шкоди , завданої неповнолітньому ОСОБА_23 , 2010 року народження 100 000 (сто тисяч ) гривень.
Відповідно до вимог ст.ст. 1200,1202 ЦК України , стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої втратою годувальника, неповнолітньому ОСОБА_23 , 2010 року народження, у розмірі 2906(дві тисячі дев`ятсот шість ) гривень 82 копійки щомісячно, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення ним вісімнадцяти років.
Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в сумі 3640(три тисячі шістсот сорок) гривень.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язаних з проведенням судових автотехнічних експертиз -1321,5 грн. та 881 грн, транспортно-трасологічної експертизи 881 грн.,а разом 3083(три тисячі вісімдесят три) гривні 50 копійок.
Речові докази: автомобіль ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , шини передніх коліс автомобіля передати власникові ОСОБА_13 .
Строк відбуття покарання обвинуваченому обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.
Виконання вироку в цій частині покласти на Добропільське відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1