Справа № 169/274/17
Провадження № 1-кп/169/40/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ратно Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, пенсіонера, вдівця, згідно статті 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На початку березня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи у лісосмузі між селами Тагачин та Гаруша Турійського району Волинської області знайшов, чим незаконно придбав один багнет, що згідно висновку експерта відноситься до клинкової холодної зброї колючої дії і є багнетом 3-лінійної магазинної гвинтівки системи Мосіна зразка 1891 року, який без передбаченого законом дозволу переносив при собі у ручній поклажі до 23 березня 2017 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

24 квітня 2017 року між ОСОБА_4 та прокурором Турійського відділу Володимир Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду на умовах, викладених у ній.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 слідує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, повно і всебічно з`ясувавши обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України наявні в матеріалах провадження докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1231.44 грн. за проведення судової експертизи холодної зброї та судової балістичної експертизи.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 квітня 2017 року між ОСОБА_4 та прокурором Турійського відділу Володимир Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі: багнет 3-лінійної магазинної гвинтівки системи Мосіна зразка 1891 року, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Турійського ВП Володимир - Волинського ВП ГУНП у Волинській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1231 (одну тисячу двісті тридцять одну) гривню 44 копійки за проведення судових експертиз.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий