ВИРОК

іменем України

14.12.2012 м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Савченка Є.М.

при секретарі - Обора Б.Ю.

за участю прокурора - Коваль І.Ю.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальна справа по звинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, розведеного, не працюючого, раніше не судимого, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 18.09.2011 року приблизно о 15 год. 00 хв., знаходячись в домоволодінні №3 по вул. Проскурівській міста Дніпропетровська, що належить ОСОБА_1, де в льоху серед скла, він побачив пластикову банку, яку вирішив викинути, але коли перевірив її, то з неї випала хустка з невідомим йому предметами. У цей момент, ОСОБА_2 вирішив залишити хустку з предметами при собі, направився за місцем свого проживання. Цього ж дня, тобто 18.09.2011року приблизно о 18 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2 розгорнув хустку і побачив, що усередині знаходяться вироби із золота і в цей момент у нього несподівано виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_1 Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) ОСОБА_2 у вказаний час і місці, діючи умисно, з корисних мотивів, таємно викрав чуже майно, залишивши його собі, а саме вироби з золота: чоловічий хрест, вартістю 8 400 грн.; перстень зі вставками білого металу, вартістю 6 600 грн.; браслет жіночий, вартістю 8 400 грн.; сережки, вартістю 6 000 грн.; ланцюг у вигляді джгута, вартістю 5 000 грн.; ланцюжок тонкий жіночий, вартістю 3 500 грн.; ланцюжок тонкий жіночий, вартістю 3 500 грн.; хрест жіночий, вартістю 4 800 грн.; кулон, вартістю 5 000 грн.; обручка, вартістю 2 500 грн.; хрест, жіночий, вартістю 4 800 грн.; коронку, вартістю 7 000 грн. Після чого ОСОБА_2 розпорядився вищевказаним викраденим майном, що належить ОСОБА_1, за власним розсудом, заподіявши потерпілій ОСОБА_1 значної шкоди на суму 65 500 грн.

Підсудний ОСОБА_2 провину визнав повністю, фактичні обставини не оспорював. Суду показав про те, що 18.09.2011 року о 14 годині він знаходився в гостях у своєї сусідки ОСОБА_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 спільно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 В ході бесіди зясувалося, що ОСОБА_1 треба допомогти прибрати скло, яке знаходилось в льосі її домоволодіння. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_4 близько 15 год. пройшли до льоху, де знаходилося скло і він, нахилившись, побачив на землі пластмасову банку, яку вирішив викинути, але коли перевірив її, то з неї випала хустка з невідомим йому предметами. У цей момент він вирішив залишити хустку з предметами при собі, направився за місцем свого проживання. В цей же день приблизно о 18 год. він розгорнув хустку і побачив, що там знаходяться прикраси із золота, які вирішив здати в ломбард, так як потребував грошів. Після здачі золотих виробів в ломбард, по тім їх викупити не зміг. З переліком і вартістю золотих прикрас, яку надала потерпіла ОСОБА_1, у сумі 65 500 грн. він згоден, в скоєному розкаюється, обіцяє погасити шкоду як тільки буде можливість, просить суворо не карати.

Суд вважає, що звинувачення, пред'явлене підсудному, окрім його визнавальних свідчень, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_1 про те, що на період ремонту вона завернула свої золоті вироби у хустку, поклала у пластикову банку, яку сховала у льоху свого домоволодіння по вул.Проскуровській,3 у м.Дніпропетровську, 18.09.2011 року у неї в гостях був ОСОБА_2, який разом з ОСОБА_4 виймали скло з льоху, де вона сховала банку, після того, як ОСОБА_2 пішов додому, вона 19.08.2011 року побачила, що банка з золотими виробами зникла з льоху, запідозрила в крадіжці ОСОБА_2, зразу звернулась до його родичів, сам він визнав це, але уникав зустрічей з нею, він викрав у неї вироби з золота: чоловічий хрест, вартістю 8 400 грн.; перстень зі вставками білого металу, вартістю 6 600 грн.; браслет жіночий, вартістю 8 400 грн.; сережки, вартістю 6 000 грн.; ланцюг у вигляді джгута, вартістю 5 000 грн.; ланцюжок тонкий жіночий, вартістю 3 500 грн.; ланцюжок тонкий жіночий, вартістю 3 500 грн.; хрест жіночий, вартістю 4 800 грн.; кулон, вартістю 5 000 грн.; обручка, вартістю 2 500 грн; хрест, жіночий, вартістю 4 800 грн.; коронку, вартістю 7 000 грн., всього на суму на суму 65 500 грн., золоті вироби не повернуті і шкода не відшкодована;

- показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що 18.09.2011 року у ОСОБА_1 по вул.Проскуровській,3 в гостях був ОСОБА_2, з яким він виймали скло з льоху, бачив як ОСОБА_2 знайшов там пластикову банку, в якій щось знаходилося, подумали, що отрута, вирішили її викинути, після чого ОСОБА_2 пішов додому, потім він довідався, що у банці були золоті вироби, які належать ОСОБА_1, які ОСОБА_2 взяв собі;

- явкою з повинною ОСОБА_2 (а.с. 31);

- протоколом огляду від 19.09.2012 року, згідно якого оглянуто місце скоєння злочину - домоволодіння №3 по вул.Проскурівській міста Дніпропетровська (а.с.4-5);

- протоколом огляду мобільного телефону від 21.09.2012, наданого ОСОБА_1 (а.с.7-8);

- речовим доказом: копією довідки із ломбарда «Наша справа»(а.с.29,30).

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України 1960 року, з урахуванням повного визнання провини підсудним, суд обмежив дослідження доказів допитом ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів справи.

Оцінюючи докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_2, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що заподіяло значну шкоду потерпілій, за ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_2, обставини, що пом'якшують покарання.

Обставини, обтяжуючі покарання, судом не встановлені.

ОСОБА_2 написав явку з повинною, повністю визнав свою провину, розкаявся в скоєному, сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у справі, хворіє на туберкульоз, що судом враховується як пом'якшуючі покарання обставини, раніше не судимий, скоїв умисний тяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра і нарколога не перебуває, характеризується негативно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, з покладанням обов'язків згідно ст.76 КК України. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України 1960 року, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши засудженому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити - підписку про невиїзд.

Речовий доказ: копію довідки з ломбарду «Наша справа»(а.с.29,30) - зберігати в матеріалах справи.

На вирок суду засудженим, прокурором, потерпілою можуть бути подані апеляції протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Є.М. Савченко