Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 1-381/2010
ПОСТАНОВА

14 квітня 2010 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді Кошової О.В.,

при секретарі - Дремлюженко Ю.М.,

за участю прокурора - Гаращенко І.І.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні кримінальну справу стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

29 січня 2010 року, близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 рухався по проїзній частині пр. Маяковського зі сторони вул. Драйзера, в напрямку вул. Каштанової в м. Києві.

Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 21 по пр. Маяковського в м. Києві, позначеними інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2.

Незважаючи на це, водій ОСОБА_1 зупинившись перед нерегульованим пішохідним переходом на який виходив пішохід не вжив всіх можливих заходів для забезпечення безпечного проїзду пішохідного переходу, перед початком руху достовірно не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перешкоди чи небезпеки для пішохода на переході.

В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході з права на ліво відносно руху вищевказаного автомобіля НОМЕР_1 рухався пішохід ОСОБА_2 Використовуваний ним нерегульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати вищевказані негативні фактори, а також можливість порушення «Правил дорожнього руху» водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.

Під час руху ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 2.3 підпункту «б»; 18.1; 10.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України збоку водія ОСОБА_1 виявились в тім, що він, керуючі технічно справним автомобілем НОМЕР_1 рухався по проїзній частині пр. Маяковського зі сторони вул. Драйзера, в напрямку вул. Каштанової в м. Києві та зупинившись перед нерегульованим пішохідним переходом, на якому перебував пішохід ОСОБА_2, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_2, який перетинав проїзну частину пр. Маяковського по нерегульованому пішохідному переході з права наліво відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля, розпочав рух внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 згідно висновку судово-медичної експертизи № 340/е від 17.03.10 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому зовнішнього виростку великогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоровя.

Порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

ОСОБА_1 свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав. У вчиненому кається, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, кримінальну справу стосовно нього закрити, оскільки заподіяні збитки він відшкодував, з потерпілим примирився.

Потерпілий ОСОБА_2 у поданій до суду заяві також посилається на те, що з підсудним примирився, претензій до нього не має.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечує проти закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_1, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає за необхідне клопотання підсудного задовольнити.

За наслідками вивчення матеріалів справи суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння, передбачене кримінальним законодавством мало місце.

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України тому, що він вчинив навмисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Однак, згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_1 раніше не судимий, вперше вчинив злочин, який, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.

У судовому засіданні ОСОБА_1 щиро покаявся, про що свідчить щиросердечне визнання вини, негативне ставлення до вчиненого.

ОСОБА_1 позитивно характеризується по місцю проживання, як вбачається з заяви потерпілого - відшкодував завдану злочином шкоду та примирився з останнім.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що внаслідок примирення винного з потерпілим, ОСОБА_1 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без фактичного застосування заходів кримінально - правової репресії.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 282 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України; кримінальну справу стосовно нього закрити.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя