Справа № 587/1082/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинці Срібнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, солдата, водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
02 грудня 2016 року ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 і в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира вказаної частини № НОМЕР_2 від 02.12.2016 року солдат ОСОБА_4 призначений на посаду водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
10 лютого 2017 року солдата ОСОБА_4 відповідно до наказу командира від 10.02.2017 року направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) з метою огляду та встановлення наявного технічного стану автомобільної техніки, після відрядження останній повинен був прибути до розташування військової частини польова пошта В НОМЕР_4 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Однак, 11 лютого 2017 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, не прибув вчасно до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час незаконної відсутності у військовій частині солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, постійно перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нікуди не відлучаючись, допомагаючи своїм батькам по веденню домашнього господарства, тобто справами, не пов`язаними з проходженням військової служби. В подальшому, 28 лютого 2017 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини. Тобто солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім у на місці служби у військовій частині польова пошта В НОМЕР_4 в період з 11 лютого 2017 року по 27 лютого 2017 року включно, в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив суду, що дійсно він був призваний на військову службу за контрактом. 10 лютого 2017 року він був направлений у відрядження до смт. Ярмолинці, але в подальшому, він, без дозволу командування, не з`явився до військової частини без поважних причин, а перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , та повернувся до військової частини тільки 28 лютого 2017 року.
Аналізуючи в сукупності вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, так як будучи особою зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, він не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його характеризуючі дані.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, та те, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, суд визнає пом`якшуючими його відповідальність обставинами.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, на думку суду, при призначенні покарання до ОСОБА_4 можливо застосувати положення ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом.
На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, що відповідає 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1