Справа № 183/2889/17
№ 1-кп/183/739/17
В И Р О К
іменем України
11 липня 2017 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000140 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сєверодонецьк, Луганської області, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:
19 лютого 2016 року наказом № 37 командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду номера обслуги 4 відділення зенітного артилерійського взводу 2 парашутно-десантного батальйону.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Солдат ОСОБА_5 , будучі військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
З 15 червня 2016 року солдат ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) та 18 червня 2016 року за порушення режиму був виписаний та направлений для подальшого проходження служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , до якої він повинен був з`явитися 19 червня 2016 року.
Однак, 19 червня 2016 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 17 червня 2017 року, коли солдата ОСОБА_5 було затримано та доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону.
Таким чином у період з 19 червня 2016 року по 17 червня 2017 року, солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно з госпіталю до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 19 лютого 2016 року він був зарахований до особового складу військової частини пп НОМЕР_1 , після чого, проходив навчання на полігоні "Яворів" у АДРЕСА_2 . Після повернення до військової частини він був направлений в зону проведення АТО, де застудив нирки і був направлений до військового госпіталю. Перебуваючи в госпіталі він надивився на тяжко поранених солдат, наслухавшись їх розповідей, злякався та після лікування не повернувся до військової частини, а поїхав додому, де доглядав за бабусею. Після смерті бабусі він вирішив повернутися на службу, однак від сусідів взнав, що знаходиться у розшуку і боячись наслідків скоєного ним кримінального правопорушення, він продовжував залишатися вдома, де 17 червня 2017 року був затриманий працівниками поліції. Запевнив суд, що у скоєному щиро кається і бажає продовжувати виконувати свій військовий обов`язок.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких.

Однак, обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, за місцем служби характеризується позитивно (а.п.33), на обліках у лікарів не перебуває (а.п.36).

Щире каяття ОСОБА_5 та активне сприяння розкриттю злочину, визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд, вважає можливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме більш м`яке, не зазначене санкцією статті за цей злочин, у вигляді арешту з відбуванням на гаупвахті, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та виправлення засудженого.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 17 червня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення в період з 17 червня 2017 року по 21 червня 2017 року включно, на підставі ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Копію вироку ОСОБА_5 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1