Справа №639/4704/17
Провадж. №1-в/639/622/17
29 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ХВК №18 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Холодногірською виправною колонією №18 клопотання про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Борівського районного суду Харківської області від 22.07.2014 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання у Холодногірській виправній колонії УДПтС України в Харківській області №18, -
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України засудженого ОСОБА_6 .
Під час судового засідання засуджений ОСОБА_6 підтримав внесене клопотання, просив суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.81 КК України, оскільки засуджений за весь час відбування покарання заохочувався лише один раз, фактично не працює та не приймає участі у роботі самодіяльних організацій.
Представник ХВК № 18 також заперечував проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18 та засудженого, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду документи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений: 1) 05.10.2007 року Борівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 2) 02.03.2010 року Борівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 850 грн.; 3) 16.10.2013 року Борівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.309, ч.1 ст. 310 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; 4) 22.07.2014 року Борівського районного суду Харківської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2016 року ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 11.084.2014 року по 13.11.2014 року за вироком Борівського районного суду Харківської області від 22.07.2014 року, зараховано у строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 11.04.2014 року, кінець строку - 09.03.2019 року. Станом на 29.08.2017 року засуджений відбув 3 роки 11 місяців 22 дні, залишилась невідбута частина строку 1 рік 6 місяців 8 днів.
З характеристики засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.04.2014 року. За час тримання в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав.
З 04.12.2014 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». За час відбування покарання намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, у зв`язку із стимулюванням право слухняної поведінки був 1 (один) раз заохочений адміністрацією установи.
Працевлаштований на виробництві установи до цеху №2 до майстерні по виготовленню вітальних листівок. До праці ставиться задовільно. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під контролем. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Згідно ст.123 КВК України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу для засуджених «Духовне відродження». До реалізації цієї програм ставиться без зацікавленості. Соціально-корисні зв`язки з рідними не стійкі.
Має виконавчі листи на суму 1468, 32 грн., які наданий час не виплачені.
На комісії установи розглядалась можливість щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 100/101 КВК України від 09.03.2016 року. Згідно висновку комісії було відмовлено, враховуючи особисту заяву засудженого, протокол №9.
29.06.2016 року на комісії установи розглядалась можливість щодо застосування ст.82 КК України. Згідно висновку комісії було відмовлено, протокол №25.
На комісії установи розглядалась можливість щодо застосування ст.81 КК України від 31.05.2017 року. Згідно висновку комісії було відмовлено, протокол №21.
Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
Відповідно до довідки наданої адміністрацією ХВК №18, заробітна плата засудженого ОСОБА_6 за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року склала 0 (нуль) гривень.
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Враховуючи що засуджений фактично не працює, не приймає участі у програмах дефіренційного впливу та у роботі самодіяльних організацій,відсутність стійких соціальних зв`язків, значний термін невідбутого покарання призначеного судом, наявність виконавчого листа, який у добровільному порядку не відшкодований, а також те, що він за весь час відбування покарання був заохочений лише один раз в 2015 році, за місцем відбуття покарання характеризується негативно, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.
Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1