Справа № 742/2170/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/80/2017
Категорія - ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000292 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше судимий:

1) 22.01.2007 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, за ч.2 ст.121, ч.3 ст.153, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;

2) 30.07.2015 року тим же судом за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

3) 18.09.2015 року тим же судом за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

4) 08.12.2015 року тим же судом за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

5) 16.01.2016 року тим же судом, за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на 6 років;

6) 28.03.2016 року тим же судом за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

засуджений за:

- ч.3 ст.185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- ч.2 ст.186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.03.2016 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з

моменту його затримання з 27 серпня 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 27 серпня 2015 року по 16 лютого 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 920,70 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства «Послуга» збитки, заподіяні злочином, у розмірі 444 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 збитки, заподіяні злочином, у розмірі 9291 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що з 02 по 13 лютого 2015 року, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_8 , з метою крадіжки, проник до приймального пункту твердих побутових відходів, який належить КП «Послуга» та знаходиться за адресою: м. Прилуки, вул. Ярмаркова, звідки таємно викрав електролічильник балансовою вартістю 444 грн., спричинивши КП «Послуга» матеріальні збитки на вказану суму.

В ніч з 12 на 13 квітня 2015 року, ОСОБА_8 , з метою крадіжки, зайшов до господарства, що за адресою: АДРЕСА_3 , де проник до приміщення гаража звідки таємно, повторно викрав велосипед марки «Аванті», вартістю 3348 грн. 60 коп., та газонокосарку марки «Зубр» БГ 3400, вартістю 1800 грн. 84 коп., що належали ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 5149 грн. 44 коп.

В ніч з 29 на 30 травня 2015 року, ОСОБА_8 , з метою крадіжки, зайшов до господарства за адресою: АДРЕСА_4 , де проник до сараю, звідки таємно, повторно викрав 18 дорослих курей, які належали ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілій матеріальні шкоду на загальну суму 3600 грн.

24 серпня 2015 року, близько 10 години, ОСОБА_8 , перебуваючи на залізничному вокзалі в м. Прилуки, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_13 , а саме зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вартістю 6566 грн. 88 коп., з хрестиком, вартістю 647 грн. 31 коп., чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 7214 грн. 19 коп.

05 серпня 2015 року, близько 12.20 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. Земській, поблизу будинку № 49 в м. Прилуки, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_10 , а саме зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вартістю 6517 грн., з підвіскою, вартістю 4655 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 11172 грн.

09 серпня 2015 року, близько 13.38 год., ОСОБА_8 , перебуваючи по другому провулку Паризької комуни, поблизу будинку № 113 в м. Прилуки, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_14 , а саме: зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вартістю 6113 грн. 25 коп. з хрестиком, вартістю 3207 грн. 11 коп., чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 9320 грн. 36 коп.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене йому покарання. В обґрунтування скарги, вказав, що місцевий суд, призначаючи йому міру покарання, не врахував в достатній мірі визнання ним своєї вини та щирого каяття. Просив призначити остаточне покарання за ч.4 ст.70 КК України, за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких просив скасувати вирок місцевого суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на непричетність до вчинення інкримінованих йому злочинів. Зазначив, що суд не звернув уваги на наявність суперечностей між його показаннями та показаннями потерпілих, які доводять, що він не скоював кримінальні правопорушення. Також вказав, що місцевим судом під час судового провадження йому не було роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України. Крім того, йому не було надано можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, а також не було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому ст.349 КПК України доказами, котрим суд дав належну оцінку, є обґрунтованим.

Твердження обвинуваченого, що йому не були роз`яснені положення ч.3 ст.349 КПК України, є безпідставним та спростовується фонограмою перебігу судового засідання від 15 серпня 2016 року на доданому до матеріалів провадження технічному носії інформації, згідно якої в період часу «з 10.31.35 год. по 10.34.16 год.», головуючим-суддею ОСОБА_8 , а також іншим учасникам процесу, було роз`яснено обмеження оскарження в апеляційному порядку фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, передбачені ч.3 ст.349 КПК України.

Доводи обвинуваченого про непричетність його до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки, як було зазначено вище та підтверджується журналом судового засідання, під час розгляду вказаного кримінального провадження, суд у відповідності до ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно встановлених органами досудового слідства фактичних обставин кримінального провадження, так як вони ніким не оспорюються, з чим погодився і сам обвинувачений.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в приміщення; та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, кваліфіковано місцевим судом правильно, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, кількість епізодів, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має незняті та непогашені судимості, негативну характеристику з місця проживання, молодий вік, перебуває на обліку «Прилуцького неврологічного диспансеру» з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю»; обставини, які пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів; та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити йому остаточне покарання, на підставі ст.70 ч.4 КК України, саме у виді позбавлення волі на певний строк, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного покарання.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Твердження обвинуваченого, що йому судом першої інстанції не було надано можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження є безпідставним, оскільки в матеріалах кримінального провадження, за період перебування справи у місцевому суді, відсутні його відповідні клопотання.

Проте, слід зазначити, що під час перебування кримінального провадження на апеляційному розгляді ОСОБА_8 був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, що підтверджується власноруч написаною ним письмовою заявою (т.2, а.к.п.74).

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 лютого 2016 року по 10 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 17 лютого 2016 року по 10 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4