Справа № 297/2539/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , перекладачі ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000560 від 13.09.2016 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за ст. 185 ч. 3 КК України,
встановив:
01 вересня 2016 року в невстановлений слідством час ОСОБА_6 через отвір огорожі проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , після чого таємно викрав упряж для коня з подвір`я вказаного будинку, вартість якого становить 2 790 гривень та який належить ОСОБА_7 , чим самим завдав останньому матеріальні збитки на вказану суму.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

При цьому, органом досудового слідства невірно зазначено в обвинувальному акті кваліфікаційну ознаку «проникнення у інше приміщення», оскільки згідно обвинувального акту та встановлених судом обставин обвинувачений ОСОБА_6 вчинив крадіжку упряжі для коня з подвір`я будинку АДРЕСА_2 , тобто це не є приміщенням, а сховищем.
Так, під сховищем слід розуміти певне місце чи територію відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (в даному випадку огорожа).
Крім того, із кваліфікації обвинувачення ОСОБА_6 слід виключити кваліфікаційну ознаку «вчинено повторно», оскільки попередня судимість ОСОБА_6 за вироком Берегівського районного суду від 07.03.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України в порядку ст. 89 КК України є погашеною.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України суд це робить з метою ухвалення справедливого рішення.

Отже, вірною кваліфікацією дій ОСОБА_6 , на думку суду є ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що 01 вересня 2016 року через отвір огорожі проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , після чого викрав упряж для коня з подвір`я будинку. Обвинувачений пояснив, що вчинив крадіжку для подальшого продажу викраденого у зв`язку з відсутністю доходів, оскільки ніде не працює. Про скоєний злочин шкодує.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати його щире каяття, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей (а.с. 57, 58), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 54), потерпілий ОСОБА_7 претензій до нього не має, завдані матеріальні збитки відшкодовані (а.с. 20).
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, в якому щиро розкаявся, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей (а.с. 57, 58), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 54), потерпілий ОСОБА_7 претензій до нього не має, та завдані матеріальні збитки йому відшкодовані (а.с. 20), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, та поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: упряж для коня, який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_7 , слід повернути потерпілому ОСОБА_7 , як власнику (а.с. 48).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину,поклавши на нього обов`язки відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: упряж для коня, який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_7 - повернути потерпілому ОСОБА_7 , як власнику (а.с. 48).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1