Справа № 755/4940/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі слідчого прокуратури ОСОБА_3
Обґрунтовуючи вимоги скарги, заявник посилається на те, що оскаржувана постанова є немотивованою, незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.
Особа, яка подала скаргу - ОСОБА_4 в судові засідання 04.04.2017 та 06.04.2017 не з`явився, повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.
Слідчий третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти скасування постанови оскільки рішення слідчого є законне, обгрунтоване. Крім того просив повернути скаргу ОСОБА_4 відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 304 КПК України, так як заявником порушені строки на звернення до суду зі скаргою.
Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Являючись ініціатором даного судового провадження, володіючи інформацією про надходження скарги до суду, ОСОБА_4 на розгляд скарги не з`явився, провадженням у справі не цікавиться.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Листом Верховного суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 визначені категорії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Керуючись ст. 26, 110, 284, 303, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя