Справа № 460/2756/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Яворівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, безпартійного, військовослужбовця за контрактом військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України, такого який не має судимості,
за ч.4 ст.407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20 березня 2017 року, наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону бригади.
Вимоги ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
У відповідно до вимог ст.ст.11, 16-17, 30, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних сил України, виявляти повагу до командирів (начальників), старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_4 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, після вихідних, не прибув вчасно до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 при наступних обставинах.
Так, 03 квітня 2017 року, близько 08 години, військовослужбовець військової частини-польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, в умовах особливого періоду, не прибув після вихідних до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 07 червня 2017 року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду.
07 червня 2017 року, солдат ОСОБА_5 , добровільно прибув до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , заявив про себе та приступив до несення обов`язків військової служби.
У період з 03 квітня 2017 року по 07 червня 2017 року, солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби, приховував. Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це зробити.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, нез`явившись вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що з дозволу командира роти, він був відпущений додому щоб взяти одяг, але за місцем своєї реєстрації його побили односельчани, в зв`язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні у місцевій лікарні. Пізніше, він повернувся на службу і продовжив виконання військових обов`язків. Розуміє, що порушив закон, щиро розкаюється у вчиненому, завіривши, що подібного більше вчиняти ніколи не буде, просить також суворо його не карати, давши можливість спокутувати свою вину.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин самовільного залишення військової частини та місця служби та нез`явлення ОСОБА_4 вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
При цьому, суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи докази, що були дослідженні по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він, як військовослужбовець, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, нез`явившись вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем служби, приймав безпосередню участь в зоні АТО, повністю визнає свою вину, обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, у виді позбавлення волі на строк три роки.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обовязки:
-не покидати територію військової частини без дозволу командира частини,
-контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця покласти на командира частини.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1