Справа № 132/1453/17
Ухвала
Іменем України
"23" травня 2017 р. м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 21 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Калинівського районного суду Вінницької області зі скаргою звернувся адвокат ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 21 квітня 2017 року.

Скаргу мотивує тим, що водій автомобіля марки «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись з м. Києва в напрямку м. Вінниці за перехрестям з дорогою, що веде до села Писарівка, вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , що рухався в попутному напрямку по обочині проїзної частини дороги. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 було доставлено до реанімаційного відділення Калинівської районної лікарні, де він 23 вересня 2016 року від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відомості про вказану пригоду 17 вересня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000589 та розпочато досудове розслідування.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 101 від 21 жовтня 2016 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав відкриту черепно-мозкову травму, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які стоять у прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертю. Отримані також садна правої руки та правої ноги у причинному зв`язку зі смертю не перебувають.

За висновком авто-технічної експертизи № 215 від 06 квітня 2017 року, в даній дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості попередити наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля до смуги руху велосипедиста. В тій ситуації в діях водія ОСОБА_4 невідповідностей вимогам ПДР, на думку експерта, не вбачається.

З урахуванням того, що в ході досудового слідства, на думку слідчого, будь-яких даних, які б свідчили про порушення ОСОБА_4 ПДР встановлено не було, то в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тому 21 квітня 2017 року старшим слідчим Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З даною постановою він не згоден, вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги Кримінального процесуального законодавства України виходячи з наступного.

У матеріалах кримінального провадження існує чимало доказів, які суперечать один одному у зв`язку з тим фактом, що водій ОСОБА_4 - учасник ДТП, який сам вказав про це у своєму поясненні від 18 вересня 2016 року (аркуш провадження 21-22), одразу після скоєння зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5 , доки він лежав на проїзній частині дороги, змінив картину ДТП - перемістив автомобіль, яким керував, змінивши полосу руху, на якій сталося зіткнення та перетягнув тіло потерпілого на обочину, у зв`язку з чим протокол огляду місця події не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, його пояснення суперечить його допиту в якості свідка, який був допитаний лише 07 березня 2017 року (аркуш провадження 150-151).

У своєму поясненні від 18 вересня 2016 року ОСОБА_4 вказує, що він керував автомобілем і за поворотом на село Писарівку рухався в правому ряду автодороги зі швидкістю 60-70 км/год. з увімкненим ближнім світлом фар. Коли його засліпив дальнім світлом фар зустрічний автомобіль, то відбулось зіткнення з велосипедистом, силует якого він побачив за 5 метрів і намагався гальмувати та об`їхати його зліва, але це йому не вдалось і відбулось зіткнення. Про те, що він був засліплений зустрічним транспортним засобом, ОСОБА_4 повідомляв присутнім на огляді місця пригоди, про що вказує свідок ОСОБА_7 (аркуш провадження 166-167).

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_8 вказує про те, що він за поворотом на село Писарівку рухався зі швидкістю 90 км/год. по правій смузі дороги ближче до центру. Ніякі зустрічні транспортні засоби його не засліплювали і дорогу від бачив добре. Далі у світлі фар свого автомобіля за 30-40 метрів він побачив велосипедиста, який рухався у попутному з ним напрямку по узбіччю біля краю проїзної частини дороги. Коли відстань скоротилась до 20-25 метрів, то велосипедист несподівано почав виїжджати на його смугу руху. Він різко загальмував та вивернув керму вліво, але це не вдалось і відбулось зіткнення передньою частиною автомобіля в задню частину велосипеда. А при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_4 вже вказує про те, що велосипедист несподівано для нього змінив напрямок руху значно ближче: за 16,6 метрів та проїхав з права на ліво перпендикулярно проїзній частині дороги у полі його зору 4,2 метри.

На запитання слідчого про причини відмінності показань, ОСОБА_4 відповів, що зразу ж після пригоди він перебував у шоковому стані.

Показання ОСОБА_4 в якості свідка є не щирими, про що вказують ті обставини, що його первинні пояснення є послідовними з достатньою деталізацією обставин, що спростовують факт перебування його у шоковому стані, який сам по собі передбачає втрату свідомості, а не активне спілкування, усвідомлення необхідності зміщення об`єктів пригоди та самого потерпілого. Також, при допиті ОСОБА_4 вказує, що ним з метою уникнення зіткнення з велосипедистом було застосовано гальмування, проте при огляді місця події слідів гальмування автомобіля, яким він керував, не було виявлено.

Слідчим не надано належної оцінки цим обставинам і в основу параметрів для проведення авто-технічної експертизи були покладені постановочні суперечливі дані, вказаних ОСОБА_8 без надання альтернативних даних, які він надавав у своєму первинному поясненні.

Також слідством не дано оцінки тому, що відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи, яка була призначена за клопотанням представника потерпілого, пошкодження на велосипеді, яким рухався ОСОБА_5 , розташовані на задній частині велосипеда і утворилися внаслідок дії досить твердих тупих предметів автомобіля «Опель Омега», деформуюче зусилля яких було направлено ззаду наперед та дещо з права наліво під кутом відносно поздовжньої вісі велосипеда. А при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_4 вказував, що ОСОБА_5 проїхав з права на ліво перпендикулярно проїзній частині дороги у полі його зору 4,2 метри, то у цьому випадку пошкодження у велосипеда були б не ззаду наперед та дещо з права наліво під кутом, а під кутом з ліва на право.

Крім того, слідством перед експертом автотехніком не ставилось питання про правдивість показань ОСОБА_4 з технічної точки зору: чи міг ОСОБА_5 за час руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на відстань 16,6 метра з моменту зміни напрямку руху проїхати з заданою експертом швидкістю 20 км/год. 4,2 метра.

Слідством не дано належної оцінки тому, що пасажир автомобіля «Опель Омега» - ОСОБА_9 також неодноразово змінював свої свідчення, сприяючи ОСОБА_4 уникнути справедливого покарання.

При дачі первинних показань (аркуш провадження 32-33) ОСОБА_9 вказував, що рухались зі швидкістю 70-80 км/год. по правій полосі руху. Велосипедиста побачив за 2-3 метри. ОСОБА_4 намагався гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалось. При повторному допиті 03 березня 2017 року (аркуш провадження 147-149) ОСОБА_9 вказує, що рухались набагато швидше - 90 км/год., а велосипедиста побачив лише в момент удару. А первинні свої показання пояснює шоковим станом, про особливості якого мною описано вище.

В подальшому з метою усунення плутанини у показаннях та можливості викриття ОСОБА_4 у маніпулюванні свідченнями з метою уникнення відповідальності він подає слідчому клопотання про врахування лише тих технічних величин, які він дав при проведенні слідчого експерименту та про те, що свідчення ОСОБА_9 не приймати до уваги, оскільки він нічого не бачив.

Слідством не вирішувалось питання про призначення та проведення судово-психологічної експертизи здатності свідка вірно сприймати обставини, що мають значення для справи, давати про них вірні показання. Приводом для призначення такої експертизи можуть бути особливості характеру тих, хто дає свідчення (навіюваність, схильність до фантазування), несприятливі умови сприйняття подій, особливий психічний стан на час сприйняття події (тривога, фрустрація, стрес, розгубленість), можливий вплив на свідка чи потерпілого зацікавлених осіб.

При допиті ОСОБА_4 вказував, що перед зіткненням з велосипедистом за ним у попутному напрямку рухався автомобіль, водій якого з високою ступінню вірогідності міг бути очевидцем пригоди, але слідчими органами заходи по встановленню очевидців цієї пригоди не вживались, про що свідчить відсутність у матеріалах провадження будь-яких доручень оперативним підрозділам.

Тому винесена слідчим постанова всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального Процесуального кодексу України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд скарги у його відсутність. Скаргу просить задовольнити.

Слідчий Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд скарги у його відсутність. В задоволенні скарги просить відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, перевіривши надані доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постановою старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 21 квітня 2017 року кримінальне провадження № 0000589 закрите на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діях водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 284 КПК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

З оскаржуваної постанови вбачається, що в рамках досудового розслідування слідчим не повно та не всебічно досліджено обставини справи, а саме: не надано належної оцінки тій обставині, що водій ОСОБА_4 одразу після скоєння зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5 , перемістив автомобіль, яким керував, та перетягнув тіло потерпілого на обочину у зв`язку з чим протокол огляду місця події не відповідає фактичним обставинам справи; не надано належної оцінки тій обставині, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 неодноразово змінювали свої свідчення; не вирішувалось питання про призначення та проведення судово-психологічної експертизи здатності свідка вірно сприймати обставини, що мають значення для справи, давати про них вірні показання; не вживались заходи по встановленню очевидців цієї пригоди; не дано належної оцінки пошкодженням на велосипеді, яким рухався ОСОБА_5 , що утворилися в результаті ДТП, де є розбіжності між висновком судової транспортно-трасологічної експертизи та показами як і давав при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_4 щодо їх утворення; перед експертом автотехніком не ставилось питання про правдивість показань ОСОБА_4 з технічної точки зору: чи міг ОСОБА_5 за час руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на відстань 16,6 метра з моменту зміни напрямку руху проїхати з заданою експертом швидкістю 20 км/год. 4,2 метра, що у даній категорії кримінальних проваджень є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що слідчим неповно проведена перевірка по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та не проведено всі необхідні слідчі дії для встановлення істини по справі, а тому скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 21 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000589 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 21 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000589 на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, скасувати.

Ухвалу слідчого судді направити слідчому СВ Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_6 для виконання та керівнику Калинівської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1