Справа №: 398/337/17
провадження №: 1-кп/398/322/17
ВИРОК
Іменем України
"14" квітня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0002730 від 29 жовтня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, українця, одруженого, з базовою загально середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше судимого:

22 грудня 1999 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

21 листопада 2003 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, постановою Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 22 березня 2004 року направлений в місця позбавлення волі строком на 2 роки. 27 жовтня 2005 року звільнений умовно-достроково з невідбутою частино покарання 5 місяців 3 дні;

19 квітня 2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Апеляційним судом Кіровоградської області 23 листопада 2010 року вирок змінено, іспитовий строк скасовано;

24 березня 2011 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 23 листопада 2010 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнився з Кіровоградської виправної колонії №6 20 липня 2013 року в зв`язку із відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2016 року близько 14:00 години ОСОБА_5 , перед початком керування легковим автомобілем ВАЗ 2103, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , в порушення п. п. 2.1 (а), п. п. 2.3 (а), п. п. 2.9 (а) та п. п. 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України (п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу; 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.5. Колеса і шини: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів…), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розпочав експлуатацію легкового автомобіля ВАЗ 2103, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , на якому на передній та задній вісі автомобіля, було встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи про технічну несправність керованого ним транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2103, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, 28.10.2016 року, о 14:00 години здійснюючи рух в місті Олександрія по вулиці Запорізькій (Чапаєва) в напрямку руху від вулиці Марії Заньковецької (Канатенка) до вулиці Першотравневої, поряд з будинком №16, що по вулиці Запорізькій (Чапаєва), грубо порушуючи вимоги п. п. 1.5, 2.3 б), д) та п. п. 12.3 Правил дорожнього руху України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), допустив виїзд за межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на дерево.

В результаті наїзду на дерево пасажир автомобіля ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани правого вуха, закритої тупої травми грудної клітини: перелому 2-5 ребер справа, забою легені в сукупності з явищами шоку тяжкого ступеню «відповідно до показань систолічного тиску та пульсу на момент огляду бригадою швидкої допомоги», які згідно висновку судово-медичної експертизи №615 від 16.01.2017 року, в комплексі відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав та пояснив, що 28 жовтня 2016 року близько 14:00 год. керував легковим автомобілем ВАЗ 2103, з номерним знаком НОМЕР_1 , на якому були встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого допустив наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради визнав в повному обсязі. Вказав, що не оспорює фактичних обставин справи, визнає їх за правдиві і достовірні. Додатково зазначив, що його позбавлено права керування на один рік на підставі постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2016 року.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів на обґрунтування цивільного позову, процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали на обґрунтування цивільного позову прокурора, процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, доведена, а його дії правильно кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив хоча й тяжкий злочин, але з необережності.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем його проживання скарг та заяв не надходило, що позитивно характеризує ОСОБА_5 , на обліку в лікаря-психіатра не перебуває. Знаходиться на обліку в КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з 2001 року. Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що під час відбування покарання у виді позбавлення волі пройшов курс лікування від алкогольної залежності, однак з невідомих йому причин, адміністрація колонії відповідні документи за місцем його проживання не направила. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але покарання відбув в повному обсязі та звільнився з місць позбавлення волі 20 липня 2013 року.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди викликав працівників поліції та швидку, в міру своїх знань та можливостей надав першу медичну допомогу потерпілій.

Визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, зробив для себе належні висновки, про що свідчить його процесуальна поведінка протягом досудового розслідування та судового розгляду, в повному обсязі оплатив лікування потерпілій, яка є його дружиною та не має жодних претензій до обвинуваченого, просить його суворо не карати і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_5 судом не встановлено.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

З врахуванням всіх обставин справи: характеру і тривалості злочинного посягання, наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням потерпілій, думки потерпілої, особи обвинуваченого, щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, обравши покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом як додаткове покарання незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення.
Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, зважаючи на тяжкі наслідки, які настали внаслідок порушення обвинуваченим вимог ПДР України, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та з метою недопущення вчинення ним у майбутньому подібних правопорушень. Застосування цього покарання не матиме негативного впливу на можливість отримувати обвинуваченим засоби для існування.

При цьому слід застосувати ст. 75 КК України, і звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, у відповідності до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Покладаючи обов`язок, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України, суд враховує досудову доповідь, якою рекомендовано обвинуваченому знайти постійне місце роботи або інші стабільні джерела доходів.

Судові витрати за проведення інженерно-транспортних експертиз в сумі 1847 грн. 16 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Олександрійська міська рада.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 КПК України цивільний відповідач має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

Таким чином, оскільки обвинуваченим визнано позов в повному обсязі та розмір заявлених вимог підтверджений документально, то цивільний позов, заявлений прокурором підлягає задоволенню.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Олександрійської міської ради, витрати понесені на лікування ОСОБА_4 у розмірі 6 612 (шість тисяч шістсот дванадцять) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення інженерно-транспортних експертиз в сумі 1 847 (одна тисяча вісімсот сорок сім) грн. 16 коп.

Речовий доказ по справі автомобіль марки ««ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1 , переданий на зберігання підозрюваному ОСОБА_5 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1