У х в а л а

23 травня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2016 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд зазначеної ухвали касаційного суду від 13 грудня 2016 року щодо нього. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що при зверненні його дружини до лікарні було встановлено наявність у неї лише легких і середньої тяжкості тілесних ушкоджень, будь-яких ушкоджень внутрішніх органів у неї виявлено не було. Стверджує про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження його вини у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК). З огляду на зазначене, посилаючись на положення статті 62 Конституції України, а саме, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, просить перекваліфікувати його дії з частини другої статті 121 КК на частину першу статті 122 КК.

Проте, як убачається зі змісту заяви, її подано без додержання вимог статей 448 і 449 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється виключно нормами глави 33 КПК. Тому заявник має дотримуватись цих норм процесуального закону і тих, що регулюють процесуальну форму подання заяви про перегляд судового рішення.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 445 КПК підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України; 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до частини другої статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Статтею 449 КПК передбачено, що до заяви додаються копії судових рішень про перегляд яких подано заяву; копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК; копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК; копія рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, або клопотання про витребування такої копії рішення, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подає заяву, - якщо заява про перегляд судових рішень подається з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК.

Усупереч зазначеним вимогам закону у заяві засудженого ОСОБА_1 не зазначено жодної з підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК, а також не наведено належного її обґрунтування. Зокрема, в разі незгоди заявника із застосуванням судом касаційної інстанції норми матеріального або процесуального права в заяві слід зазначити відповідну норму права, передбачену законом України про кримінальну відповідальність (КК) або процесуальним законом (КПК) (із урахуванням особливостей таких норм), а також навести порівняння висновків касаційного суду в оспореному рішенні, з висновками, які, на його думку, є правильними і знайшли своє відображення в інших рішеннях касаційного суду.

Водночас, відповідно до положень статті 449 КПК, ОСОБА_1 до заяви не додано жодних копій судових рішень касаційного суду, які б за змістом відрізнялися від оскарженого та були прикладом правильного, на думку заявника, застосування кримінального або кримінального процесуального закону, або копії постанови Верховного Суду України, в якому було б викладено висновок щодо застосування відповідної норми права. Зазначені рішення мають бути отримані заявником із дотриманням вимог частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року, який дозволяє використовувати при здійсненні судочинства лише тексти судових рішень, що отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень або опубліковані офіційно.

Також, в порушення зазначених вимог, до заяви не додано копій вироку Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року про перегляд яких фактично також ставиться питання в заяві засудженого.

Додана до заяви копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2016 року не завірена належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Перевірка доводів засудженого ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суперечливість доказів та невірна оцінка їх судами тощо перебуває поза межами законодавчо визначених повноважень Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах у порядку, передбаченому главою 33 КПК, та є недопустимою. Адже вихід за межі визначених законом предмета та умов перегляду Верховним Судом України рішень призведе до повторного касаційного перегляду, що не відповідатиме положенням статті 445 КПК і буде суперечити принципу правової визначеності.

Відповідно до статті 447 КПК, заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше. Заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК. Заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 цього Кодексу, може бути подана протягом трьох місяців з дня, коли особі, на користь якої ухвалено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, стало або мало стати відомо про набуття цим рішенням статусу остаточного.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою статті 447 КПК, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк. Заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Відповідно до частини другої статті 450 КПК, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

На підставі наведеного та керуючись статтями 448, 449, 450 КПК,

у х в а л и в:

про зазначені недоліки заяви повідомити засудженого ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 25 червня 2017 року.

Якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2.