14 листопада 2016 року
Справа № 203/4909/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю представника скаржника- ОСОБА_3
прокурора- ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро справу за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність органів досудового розслідування Центрального (Кіровського) відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області,-
ВСТАНОВИВ:
21 жовтня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною скаргою, посилаючись на слідуючи обставини.
28 квітня 2016 року скаржник звернувся до Центрального (Кіровського) відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про вчинення злочину, оскільки посадові особи Комунального підприємства «Жилсервіс-5» протягом тривалого часу вчиняли неправомірні дії, які були направлені на заволодіння майном, що знаходиться у користуванні заявника, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .
В середині травня 2016 року скаржник з метою уточнення інформації відносно заяви зателефонував до Управління національної поліції, де йому в телефонному режимі повідомили, що досудове розслідування за його заявою розпочате і протягом місяця його викличуть для додаткового опитування. Однак, протягом трьох місяців його не викликали, тому 05 серпня 2016 року він подав особисто до Управління клопотання про надання інформації про хід досудового розслідування.
17 серпня 2016 року скаржнику стало відомо про те, що розгляд його клопотання доручено слідчому ОСОБА_6 , який в телефонному режимі повідомив йому, що клопотання він розгляне приблизно через тиждень, запропонував йому зателефонувати 22 серпня 2016 року.
Однак, скаржник з кінця серпня 2016 року по вересень 2016 року не зміг поспілкуватись зі слідчим, оскільки той був постійно зайнятий. Наприкінці вересня 2016 року заявнику вдалось поспілкуватись зі слідчим, той в телефонному режимі повідомив йому, що необхідно написати та подати повторне звернення, але не в порядку КПК України, а в порядку Закону України «Про звернення громадян», тому що його не визнано потерпілим, що позбавляє його прав користування правами потерпілого.
05 жовтня 2016 року скаржник особисто подав до Управління повторне клопотання стосовно результату розгляду його заяви про вчинення злочину від 28 квітня 2016 року.
Пізніше слідчий в телефонному режимі повідомив заявника, що відповіді на клопотання і повторне клопотання були надіслані ним на його поштову скриньку. Однак, оскільки до 17 жовтня 2016 року заявник не отримав поштою відповіді слідчого на подані клопотання, то він зателефонував слідчому і той в телефонному режимі його повідомив, що відомості про злочин в ЄРДР не були внесені.
Скаржник вважає, що таким чином допущено незаконну бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви про вчинений злочин.
Просив зобов`язати Центральне (Кіровське) відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області про скоєння злочину від 28 квітня 2016 року зареєструвати заяву ОСОБА_7 про скоєння злочину від 28 квітня 2016 року до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Вказав, що після надання до поліції 28 квітня 2016 року скаржником заяви про вчинення дій? які він вважав злочином, заява була розглянута у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», про що скаржнику було повідомлено через канцелярію поліції поштою та особисто оперуповноваженим, що здійснював перевірку.
Суд, вислухав представника скаржника, прокурора, що заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючих підстав.
З матеріалів, наданих скаржником до скарги вбачається, що 28 квітня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Центрального (Кіровського) відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про вчинення злочину, в якій вказав, що посадові особи Комунального підприємства «Жилсервіс-5» протягом тривалого часу вчиняли неправомірні дії, які були направлені на заволодіння майном, що знаходиться у користуванні заявника, а саме кімнатою АДРЕСА_1 (а.с.4-9). Відповідно до талона повідомлення (а.с.10) заява була прийнята і зареєстрована в черговій частині 28.04.2016 р. за реєстраційним № 7880.
Скаржник додав також свої клопотання від 05.08.2016р. та 05.10.2016р. щодо роз`яснення прийнятого за його заявою рішення (а.с.11-12, 13-14).
Скаржник вказує, що в клопотанні від 05.10.2016р. він просив в десятиденний строк повідомити його про результат розгляду заяви, однак відповідь не отримав, а 17 жовтня 2016 року в телефонному режимі отримав від слідчого відповідь, що його заява від 28.04.2016р. в ЄРДР не була внесена. Тому вважав, що строк подання даної скарги до суду є своєчасним.
В той же час, прокурор надав суду матеріали перевірки вказаної заяви від 28 квітня 2016 року, зокрема висновок оперуповноваженого СКП Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника міліції ОСОБА_8 , який розглядав матеріали ЖЕО № 7880 від 28.04.2016 р. (а.с.26-27), згідно якого після роз`яснення слідчого відділу Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про відсутність у заяві ОСОБА_5 відомостей, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, а також те, що останній отримав відповідні до заяви документи, зазначену заяву неможливо внести до ЄРДР, тому було визнано перевірку за матеріалом закінченою. Висновок затверджено начальником Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
До висновку додається супровідний лист, адресований на абонентську скриньку скаржника ОСОБА_5 щодо направлення скаржнику вказаного висновку з роз`ясненнями прийнятого висновку (а.с.28) датований 16.05.2016р. за вих.№ 40/375/8300ж.
Прокурором суду надано рапорт оперуповноваженого СКП Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНД в Дніпропетровській області підполковника міліції ОСОБА_8 на ім`я прокурора, в якому він підтверджує, що 16 травня 2016 року він особисто в телефонному режимі повідомив скаржника про прийняте рішення і що в разі бажання він міг отримати відповідь особисто в канцелярії Кіровського ВП.
З урахуванням вищевказаного, суд вважає аргументованою позицію прокурора про належне повідомлення скаржника про результати розгляду його заяви як поштою, так і особисто оперуповноваженим ОСОБА_8 , який наполягав на тому, що він особисто роз`яснив скаржнику про прийняте рішення, у суду відсутні підстави не довіряти вказаному працівнику поліції.
Відповідно до ст. 304 ч. 1 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Згідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Ст. 304 ч. 2 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України, для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. Як видно з матеріалів справи, скаржник 28 квітня 2016 року звернувся із письмовою заявою про вчинення на його думку злочину працівниками КП «Жилсервіс-5».
Скаргу на бездіяльність слідчого подано 21 жовтня 2016 року. Висновок про результат розгляду звернення скаржника винесено 16 травня 2016 року .
Таким чином, скарга на бездіяльність подана після закінчення десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, в скарзі заявник вказує, що він вважає своєчасним строк подання даної скарги до суду, однак з цим погодитись не можна.
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. З матеріалів справи видно, що за результатами розгляду заяви скаржника слідчим чи прокурором постанова не виносилась, тому строк подачі скарги до слідчого судді слід рахувати з моменту вчинення бездіяльності, виходячи з положень ст. 214 КПК України, а не з часу отримання скаржником відповіді на подану заяву.
Тому, враховуючи вищевикладене, в задоволенні скарги ОСОБА_5 слід відмовити, що не позбавляє його права повторно звернутися до поліції з обгунтованим повідомленням про можливі вчинені кримінальні правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-304, 306-307 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність органів досудового розслідування Центрального (Кіровського) відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1