Справа №345/903/17
Провадження № 1-кс/345/219/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2017 року м. Калуш
Старший слідчий СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотання, погодженим прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому зазначено, що досудовим слідством встановлено, що 09.03.2017 ОСОБА_4 будучи майстром лісу Прикарпатського військового лісгоспу, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив розтрату майна, а саме відпустив ліс породи «ялиця» у кількості 9 шт., без супровідних документів. Після цього приблизно о 15 год. в с. Мислів по вул. Ковпака Калуського району було виявлено трактор марки «Беларусь 892» р.н. НОМЕР_1 із причіпом, водій якого ОСОБА_6 перевозив лісодеревину породи ялиця без супроводжуючих документів, яку відпустив ОСОБА_4 .
Після проведення огляду місця події вказана деревина трактором марки «Беларусь 892» р.н. НОМЕР_1 із причіпом було доставлено на територію ДП «Калуське лісове господарство», де розвантажено і згідно акту прийому-передачі передано ДП «Калуське лісове господарство» на зберігання.
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 10.03.2016 деревину породи ялиця в кількості 9 колод, загальним об`ємом 7,34 м3, що знаходиться на складі ДП «Калуське лісове господарство» визнано речовими доказами.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження просить накласти арешт на майно лісодеревину породи ялиця, що знаходиться на складі ДП «Калуське лісове господарство» за адресою с. Вістова, вул. Мислівська, 1 в кількості 9 колод загальним об`ємом 7,34 м3 шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, та користування вказаною деревиною.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання про арешт майна відповідає вимога КПК України і підлягає задоволенню.
ОСОБА_4 , пояснив, що є старшим майстром ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що клопотання про арешт деревини є безпідставним, оскільки, ним при відпуску зазначеної деревини жодних вимог законодавства не порушено. За цю деревину, що була затримана, підприємець ОСОБА_7 заплатив кошти і він є її власником.
Вивчивши клопотання та доданні до нього матеріали, заслухавши димки учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Стаття 170 КПК України визнає що таке арешт майна, які його підстави, завдання і мета.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Як вбачається із клопотання про арешт майна слідчий просить накласти арешт на лісодеревину породи ялиця в кількості 9 колод загальним об`ємом 7,34 м3. Проте в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні не конкретизовано перелік майна, що належить арештувати, вказано лише загальний об`єм лісодеревини, її породу та кількість.
У клопотанні слідчого є посилання на постанову від 10.03.2016 р. про визнання речовими доказами деревини породи ялиця в кількості 9 колод, загальним об`ємом 7,34 м3, що знаходиться на складі ДП «Калуське лісове господарство». Проте, до клопотання долучена копія постанови про визнання речовими доказами не від 10.03.2016 р., а від 10.03.2017 р.
Клопотання слідчого окрім цитування ч. 3 ст. 170 КПК України не містить обґрунтування достатності підстав вважати, що лісодеревина породи ялиця, в кількості 9 колод загальним об`ємом 7,34 м3 підлягає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України
Також і в самій постанові слідчого про визнання речовими доказами, копія якої долучена до клопотання, не обґрунтовано, яке саме доказове значення має лісодеревина породи ялиця в кількості 9 колод загальним об`ємом 7,34 м3, для встановлення фактичних обставин справи в межах розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
У клопотанні про арешт майна слідчий зазначає, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна. Проте слідчий не зазначає, які саме це обставини. Тобто слідчим не дотримані вимога п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України щодо обґрунтування необхідності арешту майна.
З порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчим у клопотанні не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Загалом зі змісту клопотання слідчого не можливо зрозуміти хто є власником чи володільцем майна, на яке слід накласти арешт, які їхні контактні дані і відповідно кого потрібно повідомити про розгляд слідчим суддею відповідного клопотання слідчого про накладення арешту.
Також в тексті клопотання наявні розбіжності в написанні прізвища особи, яка відпустила лісоматеріали.
За вищенаведених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам статті 171 КПК України, а тому його слід повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в 72 годин.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя