АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим.провадження №637/1059/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2617/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
05 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11-кп/790/2617/16 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2016 року, -
Цією ухвалою задоволено подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого:
- 29.10.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 офіційно не працює, не навчається, за місцем проживання характеризується негативно, на шлях виправлення ставати не бажає, порушує покладені на нього обов`язки за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.10.2015 року, у період іспитового строку вчинив більше трьох адміністративних правопорушень, за які його було притягнено до адміністративної відповідальності.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, посилаючись на те, що суд не взяв до уваги його щире каяття та стан його здоров`я. Зазначив, що в липні 2016 року він переніс важку травму, був прооперований в серпні 2016 року, після чого став незрячим на ліве око. Займається оформленням інвалідності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який просив задовольнити скаргу, прокурора про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд звільняє засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання, якщо той не виконує покладені на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Як слідує із матеріалів провадження при в Шевченківським РВ КВІ УДПтС України в Харківській області вироку Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 останнього було ознайомлено з правами та обов`язками, як особу, засуджену до покарання з випробуванням.
Однак, у період встановленого вищевказаним вироком іспитового строку ОСОБА_7 було п`ять разів притягнуто до адміністративної відповідальності:
- за протоколом Московського РВ ХМУ ГУНП України в Харківській області від 04 січня 2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП знакладенням адміністративного стягнення у виді попередження.
- за протоколом Московського РВ ХМУ ГУНП України в Харківській області від 12 січня 2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 176 КУпАП знакладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.
- за постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 22.03.2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП знакладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.
- за постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 24.03.2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП знакладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.
- за постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 01.08.2016 року за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 187 КУпАП знакладенням адміністративне стягнення у виді арешту.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 протягом іспитового строку систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Що стосується посилань засудженого найого щире каяття та незадовільний стан здоров`я, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не спростовує правильності висновків суду про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд прийняв вмотивоване, обґрунтоване рішення про необхідність скасування звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року.
Посилання засудженого в апеляційному суді на не законне встановлення щодо нього адміністративного нагляду, за порушення якого його притягували до адміністративної відповідальності, безпідставні.
Ухвала Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2016 року про встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду, згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду за цим провадженням, в апеляційній скарзі таких доводів не наведено, засуджений це судове рішення не оскаржував і воно є чинним.
За таких обставин підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого та скасування рішення суду відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2016 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: