Справа № 159/776/17
Провадження № 1-кп/159/116/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051 від 07 січня 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уховецьк, Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 13.06.2014 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так ОСОБА_5 , повторно 05 січня 2017 року, близько 22 години 00 хвилин, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, знаходячись на території подвір`я по АДРЕСА_2 , через незачинені двері проник до приміщення майстерні, належного ОСОБА_7 , звідки таємно викрав бензопилу марки "Штіль М 180", вартістю 2900 грн., чим завдав останньому майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_5 , повторно 08 січня 2017 року, близько 23 години, знаходячись на території подвір`я по АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом пошкодження вікна, проник до будинку, що належить ОСОБА_4 , звідки таємно викрав електродриль марки "Енхель", вартістю 700 грн., та гравірувальну машину марки "Крафт", вартістю 700 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1400 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю. Суду показав, що в той день, точної дати не пам`ятає, у вечірню пору доби в с. Уховецьк Ковельського району він зайшов на подвір`я будинку, що належить ОСОБА_7 та через незачинені двері потрапив до майстерні, що розташована на цьому подвір`ї. З цієї майстерні викрав бензопилу "Штіль", яку в подальшому продав, а кошти витратив на власні потреби. Після цього 08 січня 2017 року в тому ж с. Уховецьк він через вікно, яке розбив, проник до будинку, що належить ОСОБА_4 . З цього будинку він викрав горілку, електродриль та гравірувальну машину. Викрадені речі продав, а кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї винуватості у вчиненому, винуватість обвинуваченого у вчиненні встановлених судом протиправних діянь підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 09 січня 2017 року він приїхав в с. Уховецьк. Підійшовши до свого будинку, побачив, що два вікна будинку розбиті. Потрапивши в будинок, виявив зникнення шести літрів самогону, електродрилі та гравірувальної машини. Запідозривши у вчиненні крадіжки ОСОБА_5 , він пішов до останнього з вимогою повернути викрадене. Оскільки викрадене йому не було повернуто, через один день після цього звернувся до поліції із заявою про вчинення крадіжки.

Крім цього, згідно довідок, виданих приватним підприємцем ОСОБА_8 , вартість викраденої бензопили марки "Штіль М180", станом на 05.01.2017 року, становить 2900 грн.; вартість викрадених електродрилі марки "Енхель" та гравірувальної машини марки "Крафт", станом на 08 січня 2017 року, становить по 700 грн. кожна.

На дослідженні будь-яких інших доказів сторони кримінального провадження не наполягали.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні протиправних діянь, встановлених судом.

Поряд з цим, з обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 органом досудового розслідування, слід виключити вказівку про викрадення ним одного пластмасового бутля ємкістю п`ять літрів, що не становить матеріальної цінності, наповненого горілкою, вартістю 300 грн., та одної пластмасової пляшки, ємкістю один літр, що не становить матеріальної цінності, наповненої горілкою, вартістю 60 грн.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, поміж іншого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" роз`яснено, що розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

В даному випадку зазначеним вище вимогам відповідає лише майно, вартість якого підтверджена відповідними довідками, за якими встановлено роздрібну ціну викрадених речей.

Вартість викраденої горілки не підтверджена жодним належним та допустимим доказом. Ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду не здобуто будь-якого доказу, що підтверджує вартість цього майна.

Крім цього, вартість викраденої речовини (горілки) не може бути встановлено за роздрібними цінами, оскільки будь-яких доказів, що викрадена рідина була горілкою в розумінні ДСТУ 3297:95 "Лікеро-горілчана промисловість" судом не здобуто. Сам потерпілий вказував, що цією рідиною був самогон, який, в силу вимог чинного законодавства, не може бути предметом роздрібної торгівлі.
В той же час суд констатує, що виключення зазначеного майна з пред`явленого обвинувачення жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в житло, інше приміщення, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_5 не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів, негативно характеризується по місцю проживання, перебуває на диспансерному обліку в нарколога з 2015 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіоїдів зі шкодою для здоров`я, має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, страждає алкоголізмом, на диспансерному обліку в психіатра не перебуває.

Враховуючи наведене в сукупності та небезпеку ОСОБА_5 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, зважаючи на всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

На глибоке переконання суду, покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України в даному випадку є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на вид покарання, яке призначається судом та з огляду на вимоги ст. 377 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_5 , слід залишити без змін. Виняткових обставин для звільнення його з-під варти до набрання вироком законної сили судом не вбачається.

На підставі ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином, в сумі 2500 грн., підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлений позов визнав частково, зокрема в сумі 1400 грн., яка зазначена в обвинувальному акті та яка підтверджує вартість викрадених речей, належних ОСОБА_4 ..

Потерпілим ОСОБА_4 в цивільному позові зазначається про те, що він здійснив витрати на відновлення цілісності будинку, а також витрати на закупівлю викраденого майна. Загальна сума збитків становить 2500 грн.

В той же час потерпілим не надано жодного належного та допустимого доказу того, що саме таку суму він сплатив за ремонт пошкоджених елементів будинку та на закупівлю предметів, що були викрадені обвинуваченим, та чи сплатив будь-яку суму взагалі.

Таким чином, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, потерпілий ОСОБА_4 не довів належними та допустимими доказами розмір заподіяної майнової шкоди, крім тієї, яка зазначена в обвинувальному акті, а тому суд частково задовольняє його цивільний позов та стягує з обвинуваченого в користь потерпілого 1400 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної даним злочином.

Інших цивільних позовів по справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2014 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 20 січня 2017 року.
На підставі ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення (з 20 січня 2017 року до набрання вироком законної сили) до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 1400 (одну тисячу чотириста) гривень 00 копійок майнової шкоди, заподіяної злочином.

В решті позову відмовити.

Речовий доказ пластмасовий бутель ємкістю п`ять літрів, частково заповнений прозорою рідиною, який передано на зберігання ОСОБА_4 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1