Кримінальне провадження №1-кп/760/98/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 29.01.2015 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч.1 ст.186 КК України на 6 місяців арешту,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-
в провадження Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації в психіатричний заклад із посиленим наглядом до повного видужання, посилаючись на те, що на час вчинення ним кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки виявляє ознаки шизофренії параноїчної, епізодичний тип перебігу зі змішаним типом дефекту.
У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просив розглянути клопотання у відсутності ОСОБА_5 , до якого ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2016 вже застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, де він і перебуває на теперішній час.
Захисник у судовому засіданні не заперечив щодо розгляду клопотання прокурора у відсутності ОСОБА_5 та просив відмовити в його задоволені посилаючись на те, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2016 відносно ОСОБА_5 вже застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, де він і перебуває на теперішній час.
Вислухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши наявні матеріали, суд приходить до наступного.
Судом явка ОСОБА_5 , виходячи з положень ч.1 ст.512 КПК України, з урахуванням відомостей, які містяться у висновку судово психіатричного експерта №126 від 02.06.2015 щодо характеру розладу психічної діяльності/психічного захворювання, визнана не обов`язковою.
Проаналізувавши клопотання прокурора на дотримання норм КПК України, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, виходячи із положень ст.ст.93, 94 КК України, ст.ст.512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», виходить із наступного.
Згідно зі ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально процесуальним кодексом України, цим Законом та іншими законами.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психіатричну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 14.03.2015, близько 03.00 год., перебуваючи за адресою: пл. Вокзальна, 1 в м. Києві біля продуктового магазину «Еко-Маркет», побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , який мав при собі сумку з особистими речами і у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, яких не надалось можливості встановити під час досудового розслідування, підійшов до ОСОБА_6 та попросив закурити, на що останній погодився та передав йому цигарки. В подальшому в ході реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 запропонував останньому вжити разом спиртні напої, після вжиття яких потерпілий направився в сторону залізничного вокзалу за зазначеною вище адресою, а ОСОБА_5 та інші невстановлені особи залишилися біля продуктового магазину «Еко-Маркет» розподіляючи свої ролі у злочинних діях, спрямованих на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .
Далі ОСОБА_5 наздогнав потерпілого біля спуску до західного підземного переходу залізничного вокзалу ст. Київ - Пасажирський, схопив останнього за куртку та почав вимагати майно, на що ОСОБА_6 відмовився. В свою чергу ОСОБА_5 наніс останньому два удари рукою в обличчя, а у відповідності до попередньо розподілених ролей, інші невстановлені досудовим розслідуванням особи теж почали наносити потерпілому удари в область тулуба та обличчя. Після чого, ОСОБА_5 вийняв з правої кишені потерпілого грошові кошти в розмірі 200 грн. та заволодів його сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 3800 грн., та зник з місця вчинення злочину.
В ході розгляду даного клопотання судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2016 до ОСОБА_5 вже застосовано примусові заходи медичного характеру, оскільки останній згідно з висновком експертизи №284 від 26.11.2015, виявляє ознаки шизофренії параноїчної, епізодичний тип перебігу зі змішаним типом дефекту.
У відповідності до висновку стаціонарної комплексної судово психіатричної експертизи №126 від 02.06.2015, у період вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 виявляє ознаки шизофренії параноїчної, епізодичний тип перебігу зі змішаним типом дефекту (згідно МКХ-10, шифр F-20.01) через що, за своїм психічним станом, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із посиленим наглядом.
Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого правопорушення і на даний час також не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними, перебуваючи у спец закладі.
У відповідності до вимог ст.ст.19,94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого правопорушення та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосовано госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п.3 наказу МОЗ України №397 від 08.10.2001 «Про затвердження нормативно правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Згідно п.2 ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_5 психічного захворювання, зокрема дані, що містяться у висновку судово психіатричного експерта №126 від 02.06.2015, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_5 саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.
Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 512, 513 КПК України, суд,-
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: