Справа № 157/541/16-к
Провадження №1-кп/157/5/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 01.03.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта повна загальна середня, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 26 лютого 2016 року близько 22 години, знаходячись на території 30 кварталу 18 виділу Боровненського лісництва Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Камінь-Каширськагроліс», після того як працівники Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виконували свої обов`язки по охороні лісів від самовільних рубок та інших видів лісопорушень, виявили вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП (незаконна порубка, пошкодження та знищення культур і молодняка), діючи умисно, з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення, словесно погрожував помічнику лісничого Стобихівського лісництва Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» ОСОБА_7 , який відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року є працівником правоохоронного органу, вбивством та фізичним насильством у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків. При висловленні погроз ОСОБА_5 схопив ОСОБА_7 за формений одяг в області грудей та шарпав його, підтверджуючи свої погрози.

В подальшому, ОСОБА_5 01 березня 2016 року біля 11 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області в кабінеті № 30 по вул. Шевченка, 8, в м. Камені-Каширському, побачивши в даному кабінеті ОСОБА_7 і пригадавши вищеописану конфліктну ситуацію, продовжуючи свої дії, об`єднанні єдиним злочинним наміром, словесно погрожував останньому вбивством та фізичним насильством у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків по охороні та захисту лісу. При вказаних подіях ОСОБА_5 розумів, що ОСОБА_7 являється працівником правоохоронного органу державної лісової охорони, та вчинив свої дії у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину фактично визнав частково і суду пояснив, що 26 лютого 2016 року в лісі, куди він прийшов разом з братом ОСОБА_9 , а також з ОСОБА_10 щоб зрізати бензопилою дерева, був затриманий лісничим ОСОБА_8 та помічником лісничого ОСОБА_7 . Події відбувалися в темну пору доби, а тому оскільки лісники не представилися, і вони не знали хто саме за ними біжить в лісі, то почали розбігатися в різні сторони. У його брата ОСОБА_11 була бензопила і ОСОБА_7 , наздогнавши останнього, почав виривати бензопилу, а він у свою чергу почав тягнути цю ж бензопилу до себе щоб потерпілий її не забрав. Під час цієї шарпанини, будучи знервованим, схопивши потерпілого ОСОБА_7 за одяг, він погрожував йому негативними наслідками, але що саме говорив потерпілому не пам`ятає. Чи був ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у форменому одязі також не пам`ятає. Згодом на місце лісопорушення прибув інший лісничий. 01 березня 2016 року він вдруге посварився в одному з кабінетів Камінь-Каширського ВП з ОСОБА_7 , погрожуючи останньому насильством, однак що саме він говорив потерпілому не пам`ятає. Вбивством він потерпілому жодного разу не погрожував.

Окрім пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями потерпілого, свідків та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 26 лютого 2016 року, будучи помічником лісничого Стобихівського лісництва, він разом з лісничим ОСОБА_8 близько 22-23 години здійснювали обхід лісу та перебували на межі Стобихівського і Боровненського лісництв. В цей час почули шум бензопили, а згодом і падіння дерева, невдовзі почули, що знову впало дерево. Підійшовши ближче до місця падіння дерев, він крикнув ОСОБА_12 , його брату ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щоб вони стояли і не рухалися та мав намір вийняти службове посвідчення, при цьому як він, так і лісничий були одягнені у формений одяг. Проте порушники почали розбігатися в різні сторони, наздоганяючи їх, він кричав, що є працівником державної лісової охорони. Йому вдалося наздогнати ОСОБА_11 , в якого в руках була бензопила. Коли він взявся за бензопилу щоб вилучити, то до них підбігли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і почали тягнути бензопилу до себе, при цьому ОСОБА_15 схопив його за формений одяг і погрожував, що вб`є, закопає його, що його не найдуть. Згодом під`їхали працівники Державного підприємства «Камінь-Каширськагроліс», яким він подзвонив ще раніше, коли почув шум бензопили і падіння дерев. Лісничим Боровненського лісництва ОСОБА_17 були оформлені матеріали про вчинення лісопорушення. 01 березня 2016 року в кабінеті працівника поліції Камінь-Каширського РВ ОСОБА_18 , куди він зайшов щоб надати на прохання працівника поліції своє службове посвідчення, обвинувачений ОСОБА_5 , який був присутній в цьому ж кабінеті, знову у зв`язку із попереднім раніше виниклим конфліктом погрожував йому що вб`є, закопає і його не найдуть.

З показань свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні вбачається, що в один з днів він разом з братом ОСОБА_20 та шваґром ОСОБА_14 близько 22-23 години зрізали дерева за допомогою бензопили і їх виявили лісничий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були у форменому одязі. Він, його брат та шваґер почали втікати в різні сторони, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кричали, що є працівниками лісової охорони, наказували їм стояти. ОСОБА_7 зловив його та схопив за бензопилу, що була в його руках. На допомогу йому прибігли брат ОСОБА_15 та шваґер ОСОБА_14 , які також схопили за бензопилу, маючи намір вирвати її від ОСОБА_7 . Його брат ОСОБА_15 відібрав у ОСОБА_7 бензопилу, віддав йому і він пішов з місця події, тому погроз зі сторони його брата потерпілому не чув.

Свідок ОСОБА_14 дав суду показання про те, що в один з днів 2016 року разом зі ОСОБА_20 та ОСОБА_9 самовільно зрізали бензопилою у лісі два дерева, в цей же час почули, що до них хтось наближається, почали втікати. У слід їм наказували стояти, кричали що будуть стріляти. Згодом ОСОБА_7 зловив ОСОБА_11 , а коли він підбіг до них, то ОСОБА_15 і ОСОБА_7 тримали бензопилу та шарпалися між собою, він також схопився за цю ж бензопилу, вириваючи її з рук ОСОБА_7 . Коли бензопилу вони у ОСОБА_7 забрали і ОСОБА_21 пішов з нею з місця події, то ОСОБА_15 схопив ОСОБА_7 за одяг, вони почали шарпатися, ОСОБА_15 погрожував ОСОБА_7 , що поб`є.

З показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що в лютому 2016 року пізно ввечері він, як лісничий Стобихівського лісництва, разом з помічником лісничого ОСОБА_7 , з метою охорони лісу, здійснювали обхід, були одягнені у формений одяг. Перебуваючи в одному з кварталів на межі Боровненського та Стобихівського лісництва, вдалині почули падіння дерева, тут же зателефонували лісничому Боровненського лісництва і невдовзі знову почули падіння другого дерева. Приблизившись, помітили троє осіб, - ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 , в останнього в руках була бензопила. ОСОБА_7 наказав їм стояти, проте вони почали розбігатися у різні сторони. Разом з ОСОБА_7 він наздогнав ОСОБА_11 , останній почав кликати на допомогу. На його крики прибігли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , вхопилися за бензопилу і не давали можливості ОСОБА_7 цю бензопилу вилучити, тобто забрати з рук Здрока Василя. Здрок ОСОБА_24 почав також шарпати ОСОБА_7 схопивши за верхній одяг (бушлат) в області грудей, та погрожував, що закопає потерпілого і останнього не найдуть. Згодом на місце події прибули працівники Боровненського лісництва і лише тоді лісопорушники заспокоїлися. У зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_22 потерпілий ОСОБА_7 звернувся з заявою у правоохоронні органи.

Свідок ОСОБА_17 дав суду показання про те, що в один з днів 2016 року майстер лісу Стобихівського лісництва по телефону повідомив йому як лісничому Боровненського лісництва про те, що у 30 кварталі цього лісництва здійснено лісопорушення. Прибувши на місце події разом з помічником лісничого ОСОБА_25 , де були присутні помічник лісничого ОСОБА_7 , лісничий Стобихівського лісництва ОСОБА_8 , а також ОСОБА_15 , брат останнього ОСОБА_21 , він почав з`ясовувати обставини вчинення лісопорушення, а саме зрізування двох сосен. Зі слів самого потерпілого ОСОБА_7 на місці події йому стало відомо, що ОСОБА_15 погрожував останньому розправою. У зв`язку з вчиненням правопорушення ним було складено, зокрема відносно ОСОБА_22 , протокол про адміністративне правопорушення за ст. 65 КУпАП.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засідання показав, що ОСОБА_5 є боржником по виконавчому провадженню, яке знаходилося у нього на виконанні, на виклики державного виконавця не з`являється. В один з днів 2016 року працівники поліції повідомили, що ОСОБА_5 перебуває в Камінь-Каширському відділі поліції. З`явившись у відділ поліції, він в одному з кабінетів розмовляв зі ОСОБА_5 щодо необхідності виконання рішення суду. Згодом до кабінету зайшов потерпілий ОСОБА_7 , і ОСОБА_5 в присутності працівника поліції кричав до потерпілого, що найме людей, які його (потерпілого) вивезуть у ліс , закопають та прикидають гілками, що й його ніхто не знайде. Зі слів обвинуваченого він зрозумів, що між ОСОБА_7 та обвинуваченим мала місце ще раніше конфліктна ситуація.

Як вбачається з показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , 01 березня 2016 року він як дільничний інспектор поліції відбирав у ОСОБА_5 в службовому кабінеті Камінь-Каширського ВП заяву про пошкодження належної останньому бензопили. Оскільки йому було відомо, що ОСОБА_5 розшукують працівники державної виконавчої служби, тому про місце перебування обвинуваченого він повідомив державного виконавця. Згодом до службового кабінету прийшов держвиконавець ОСОБА_26 . В цей же день до відділу поліції мав прийти потерпілий ОСОБА_7 щоб принести документи, які б підтверджували службове становище, про що він з метою примирити потерпілого з обвинуваченим повідомив ОСОБА_5 . Однак, коли невдовзі до службового кабінету зайшов ОСОБА_7 , то в його та державного виконавця присутності ОСОБА_5 погрожував потерпілому, що прийдуть люди, вивезуть в ліс потерпілого, закопають та прикидають гілками і його (потерпілого) ніхто не знайде. Він припинив цей конфлікт і попросив ОСОБА_7 залишити його кабінет, а якби не втрутився у конфлікт, то між обвинуваченим та потерпілим могла б виникнути бійка.

Згідно з наказом директора Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» № 87 о-с від 27.10.2015 року ОСОБА_7 прийнято помічником Стобихівського лісництва з 27.10.2015 року.

Наказом директора Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» від 26 лютого 2016 року № 58од створено рейдові групи та призначено старшим рейдових груп по лісництвах лісничих та помічників лісничих.

З посадової Інструкції помічника лісничого, затвердженої наказом директора Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» вбачається, що до обов`язків помічника лісничого віднесено, зокрема охорону лісів від самовільних рубок та інших видів лісопорушень, складання актів лісопорушень.

Відповідно до службового посвідчення, потерпілий ОСОБА_27 є працівником державної лісової охорони та обіймає посаду помічника лісничого Стобихівського лісництва.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 112176 від 29 лютого 2016 року, складеного лісничим Боровненського лісництва ОСОБА_17 , вбачається, що 26 лютого 2016 року в кварталі 30 Боровненського лісництва ОСОБА_5 самовільно зрізав дві сироростучі сосни діаметром на пні 41,52 см., при цьому було вчинено опір працівникам державної лісової охорони Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» на місці вчинення лісопорушення.

Згідно з постановою № 112176 від 03 березня 2016 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні вказаного лісопорущення, а саме в самовільній порубці двох дерев сосни з діаметром пнів 41,52 см. в кв. 30 Боровненського лісництва, лісопорушення скоєно групою осіб, та накладено стягнення в розмірі 170 грн.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою і доповнюють одне одного, суд вважає доведеним погрозу вбивством, насильством обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 , як працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, і як і орган досудового розслідування кваліфікує такі його дії за ч. 1 ст. 345 КК України.

Доводи захисника про те, що в діях обвинуваченого, які мали місце 26 лютого 2016 року на території Боровненського лісництва Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Камінь-Каширськагроліс», відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, а вбачається склад злочину ч. 2 ст. 345 КК України, що не ставився в вину ОСОБА_5 , і останнього належить виправдати по цьому епізоду обвинувачення, з огляду на вищенаведену сукупність доказів, є безпідставними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є умисним і відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує і те, що обвинувачений раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується негативно, не працює.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання винного немає.

Враховуючи наведене у сукупності, беручи до уваги думку потерпілого, який просив суворо винного не карати, а також і те, що обвинуваченим вчинено суспільно небезпечний злочин проти авторитету працівників органів державної влади, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 належить обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, а саме у виді арешту на строк, що наближений до мінімального, тобто 2 місяці арешту.

На думку суду саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, та змусить його поважати і дотримуватись закону про кримінальну відповідальність.

При цьому, обираючи таке покарання, суд не бере до уваги ті обставини, що обвинувачений не з`являвся на виклики до суду, на що вказував прокурор.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання на більший строк у виді арешту або покарання у виді обмеження волі, яке є більш суворим, ніж покарання у виді арешту, суд не вбачає.

Підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, за відсутності клопотання прокурора, відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_1