Провадження № 1-кс/750/3250/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2016 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю з участю власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009619 від 08.10.2016 року, -
в с т а н о в и в:
01.12.2016 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2016 року на автомобіль «ВАЗ 2108», д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 на даний автомобіль, в частині заборони користування даним майном та просив зобов`язати слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 передати на відповідальне зберігання автомобіль «ВАЗ 2108», д.р.н. НОМЕР_1 та технічний паспорт на даний автомобіль власнику ОСОБА_3 , мотивуючи клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2016 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009619 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, було накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2108», д.р.н. НОМЕР_1 , ключі та технічний паспорт на даний автомобіль серії НОМЕР_2 . В подальшому адвокатом, в інтересах власника майна, було подано клопотання слідчому про повернення на відповідальне зберігання вищевказаного автомобілю та свідоцтва, проте, постановою від 25.11.2016 року слідчим було відмовлено в задоволенні клопотання. З постанови про відмову в задоволенні клопотання вбачається, що в справі проведено всі необхідні експертизи щодо встановлення ідентичності свідоцтва про реєстрацію та номеру кузова та двигуна арештованого транспортного засобу, в зв`язку з чим, адвокат просить скасувати арешт в частині заборони користування власником даним майном та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ..

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Крім того, уточнив вимоги та просив лише скасувати арешт на вказаний автомобіль в частині заборони його власнику користуватись вказаним автомобілем, оскільки всі необхідні слідчі дії вже проведені, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Власник майна ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити, оскільки всі необхідні експертизи вже були проведені, вказаний автомобіль необхідний йому для допомоги родичам, які мешкають в іншому населеному пункті, а тому в подальшому застосуванні арешту майна в частині заборони користування йому автомобілем «ВАЗ 2108» необхідність не має і це не вплине на слідство.

Слідчий Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься розписка останнього від 02.12.2016 року (а.п. 13). В судовому засіданні 02.12.2016 року слідчий не заперечував проти задоволення клопотання та пояснив суду, що дійсно по даному кримінальному провадженню проведені всі необхідні експертизи судова технічна та судова комплексна експертиза транспортного засобу, мета, з якою було накладено арешт, вже досягнута, а тому вважає можливим передати власнику майна ОСОБА_3 у користування автомобіль «ВАЗ 2108», д.р.н. НОМЕР_1 .

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 статті 84 КПК України передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, судом встановлено, що у в провадженні Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009619, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Постановою слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 12.10.2016 року автомобіль марки «Ваз 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 на ім`я власника ОСОБА_3 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0009610 від 08.10.2016 року та зберігається на майданчику тимчасового тримання ТЗ Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 116-А.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2016 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ - 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною розпоряджатись та користуватись ним.

В рамках вищевказаного кримінального провадження було проведено судово-технічну експертизу документів та судову комплексну експертизу транспортного засобу, висновки яких №2553 від 21.102016 та №111 від 05.11.2016 року відповідно, маються в матеріалах кримінального провадження №0009619.

Зі змісту ст. 41 Конституції України вбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, судом встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ - 2108» д.н.з. НОМЕР_1 на законних правових підставах, а саме на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2016 року про накладення арешту на майно, знаходиться на майданчику тимчасово тримання транспортних засобів Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, однак, з досліджених документів та з пояснень учасників кримінального провадження, а саме слідчого, за клопотанням якого було накладено арешт, і який в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та вважав за можливе передати вказане майно у користування власника, оскільки в даному випадку, залишення автомобіля, з яким вже проведено всі необхідні слідчі дії, на невизначений час на майданчику тимчасового тримання ТЗ, може привести його у непридатний для використання стан, слідує, що клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу, як накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони користування ним власником, відпала потреба, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009619 від 08.10.2016 року задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля «ВАЗ 2108», д.р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , в частині заборони ОСОБА_3 користуватись вказаним автомобілем.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1