АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №619/643/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1417/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА
Іменем України
01 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 03.04.2017р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-11.06.2009р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки;

-31.05.2012р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.263 КК України в силу ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджений за: - ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 4(чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна;
-ч.1 ст.309 КК України до 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України остаточне покарання призначене за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 4(чотири) роки позбавлення волі.

Цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_8 в період 30-31 грудня 2016р. (більш точну дату встановити не виявилося можливим), перебуваючи в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, маючи умисел, направлений на незаконне придбання з метою подальшого зберігання наркотичного засобу без мети збуту, придбав у невстановленої особи пакет із наркотичним засобом - канабісом. Після цього він, продовжуючи свої злочинні дії, незаконно зберігав до 08.01.2017р. придбаний ним наркотичний засіб за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_8 у невстановлений період часу, але не пізніше 08.01.2017р., маючи намір на перевезення наявного у нього вдома канабісу по території України з подальшим переміщенням через митний кордон України з Російською Федерацією, здійснив його перепакування у полімерний пакет та помістив отриманий згорток до раніше виготовленого спеціального пристосування в буханку білого хліба із полою порожниною (так званої «схованки»). Зазначену буханку білого хліба із прихованим у «схованку» наркотичним засобом він помістив у свою дорожню сумку разом з іншими особистими речами. Далі, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою перевезення прихованого наркотичного засобу, 08.01.2017р. після 11год. здійснив посадку до маршрутного автомобілю «Mercedes-Benz VITO 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Кривий Ріг (Україна) Саранськ (РФ)», взявши з собою дорожню сумку, та вирушив ним у напрямку пункту пропуску «Гоптівка» митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС України (далі - МАПП «Готівка» МП «Щербаківка»). Таким чином, ОСОБА_8 почав здійснювати незаконне перевезення по території України прихованого ним наркотичного засобу. Того ж дня, приблизно о 19год. злочинні дії ОСОБА_8 , пов`язані з незаконним перевезенням особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, були припинені працівниками митної служби, якими під час проведення прикордонно-митного контролю на МАПП «Гоптівка» МП «Щербаківка», у дорожній сумці останнього було виявлено та вилучено «схованку» у вигляді буханки білого хліба із полою порожниною, де знаходився поліетиленовий згорток із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору. Виявлена та вилучена у ОСОБА_8 речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 24,4814гр.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію, просить вирок в частині призначення покарання пом`якшити шляхом застосування до нього положень передбачених ст.ст.75, 76 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.63-64), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту то суд вірно кваліфікував ці його дії за ч.1 ст.309 КК України, як і за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України його ж дії що виразились у закінченому замаху на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто закінченому замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу

Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Згідно ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням..

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, врахував: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні хворого батька.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнав скоєння кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння, пом`якшуючими обставинами суд визнав: щире каяття, перебування на утриманні обвинуваченого хворого батька та позитивну характеристику.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , районний суд вказав, що враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які наведено вище, ставлення винного до вчиненого, дані про його особу і конкретні обставини справи, в тому числі і відсутність заподіяної шкоди державі, суд визнав за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України застосувати ч.1 ст.69 КК України і призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини цієї статті.

Також на вищезазначених підставах суд застосував ч.2 ст.69 КК України та не призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене санкцією ч.2 ст.305 КК України як обов`язкове.

При цьому суд врахував, що відповідно до ч.3 ст.68 КК України покарання за замах на злочин не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого відповідною частиною статті КК України.

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, районний суд призначив ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини цієї статті без конфіскацією майна та за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.

Приймаючи до уваги вимоги ст.50 КК України, якою передбачено що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів тож міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, вищенаведені обставини, з урахуванням положень ст.ст.50, 65 КК України дали підставу суду першої інстанції прийти до правильного висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_8 до цього вже притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку та за незаконне поводження зі зброєю але висновків для себе відповідних не зробив, при цьому він вже реально відбував покарання у виді позбавлення волі і як свідчать обставини справи не став на шлях виправлення.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах реального відбування призначеного покарання.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що районний суд правильно не застосував положення ст.75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 призначив покарання, яке не можна вважати явно несправедливим у розумінні ст.414 КПК України.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, відбувається зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 03.04.2017р. відносно ОСОБА_8 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 09.01.2017р. по 20.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. по 01.08.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії.

Головуючий

Судді