Провадження № 1-кп/702/32/17
Справа № 702/190/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування примусових заходів медичного характеру
15 березня 2017 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріалів кримінального провадження № 1-кп/702/32/17 за клопотанням Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, затвердженим прокурором Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарнава Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, інваліда 2 групи, неодруженого, непрацюючого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч.2 ст. 297 КК України
з участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
законного представника - ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 09 січня 2017 року близько 23 год. 00 хв., діючи умисно, знаходячись по вул. Центральна в с. Тарнава Монастирищенського району Черкаської області, за допомогою металевої труби шляхом нанесення ряду ударів зруйнував, відбивши верхню частину скульптури - Пам`ятник воїнам-односельчанам, які загинули в роки Другої світової війни 1941-1945 років, який відповідно до паспорту № НОМЕР_1 встановлений в 1963 році на основі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Ленінського комсомолу № 15 від 10 січня 1962 року, який рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної Ради депутатів трудящих № 544 від 28 вересня 1979 року взятий під охорону та перебуває на балансі Тарнавської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, після чого з місця вчинення злочину зник.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 297 КК України, - руйнування пам`ятника, спорудженого в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів.
Законний представник, особи відносно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_4 в даний час поводить себе адекватно, допомогає по господарству, приймає призначене йому лікування.
Вчинення саме ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України, доведено:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 10.01.2017 року йому повідомили, що відбита голова статуї воїна на пам"ятнику в с.Тарнава. Був глибокий сніг, біля пам"ятника він побачив сліди від взуття 45 розміру, які були розметені. Він пішов по слідах і прийшов до будинку, де проживає ОСОБА_4 . Він викликав працівників поліції. Він сам зайшов в будинок ОСОБА_4 , ОСОБА_4 повідомив йому, що це він пошкодив пам"ятник, пообіцяв відновити пам"ятник, вибачався за вчинене, в даний час веде себе адекватно. Пам"ятник стоїть на балансі сільської ради, виготовлений із бетону, пустотілий, щорічно його фарбували срібною фарбою. Пам"ятник буде відновлений коштами сільської ради;
- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала, що 11.01.2017 була понятою при тому, коли оглядали місце події і ОСОБА_4 показав трубу довжиною більше метра, якою розбив пам"ятник. На трубі була фарба срібного кольору, трубу було вилучено, був складений протокол, який вона підписувала;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 10.01.2017 вона дізналася, що розбитий пам"ятник в центрі села Тарнави. 11.01.2017 вона була понятою, коли оглядали місце події, ОСОБА_4 виніс металеву трубу і сказав, що він цею трубою побив пам"ятник. Пам"ятник пофарбований срібною фарбою, на трубі також була срібна фарба;
- даними протоколу огляду місця події від 10.01.2017 року з фототаблицями, згідно яких оглянуто пам"ятник воїнам-односельцям в центрі с.Тарнави, який пофарбований срібною фарбою, і в якого відбита верхня частина статуї воїна - голова;
- даними протоколу огляду місця події від 11.01.2017 року з фототаблицями, даними протоколу огляду предмету від 12.01.2017 року та даними постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 12.01.2017 року, згідно яких ОСОБА_4 видав металеву трубу як предмет, яким він зруйнував пам"ятник, яка визнана речовим доказом і приєднана до матеріалів справи; у верхній частині цієї металевої труби виявлено деформацію, в цій частині труби, де є деформація, на площі 10 см є сліди фарби срібного кольору;
- висновком судово-психіатричного експерта № 31 від 25.01.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофреній параноїдної з безперервно-прогресуючим перебігом, вираженим змішаним дефектом особистості та актуальною галюцинаторно-маячною симптоматикою, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, робить неможливим його подальшу участь у слідчих діях та судовому процесі.
З огляду на особливості інкримінованих підекспертному дій, зважаючи на наявність достатньо ретельного психіатричного нагляду за місцем проживання, зважаючи на резистентність виявлених у підекспертного маячних ідей до запропонованого амбулаторною мережею лікування, з огляду на особливості виявлених при теперішньому обстеженні у підекспертного психотичних галюцинаторно-маячних переживань та наявність дефіцитарних особистісних змін у межах багаторічного шизофренічного процесу, ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки та потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним типом нагляду.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, потерпілого, законного представника, особи, відносно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, захисника, які у вирішення клопотання посилаються на думку суду, оскільки ОСОБА_4 в даний час не агресивний, веде себе адекватно, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення повністю і до ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке передбачене КК України як злочин, а саме за ч. 2 ст. 297 КК України - руйнування пам`ятника, спорудженого в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 31 від 25.01.2017, ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки та потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним типом нагляду.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Суд при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу та те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке законом віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Доказів того, що внаслідок змін у стані здоров"я ОСОБА_4 відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру суду не надано.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 19, 94 КК України; ст. 512, 513 КПК України, суд
Клопотання задоволити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Тарнава Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, інваліда 2 групи, неодруженого, непрацюючого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речовий доказ у справі - металеву трубу розміром 143 см, яка передана в камеру збірігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд.
Суддя ОСОБА_1