АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №638/4396/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1179/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
УХВАЛА
Іменем України
20 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.10.2015 року відносно ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миргород Полтавської області, громадянин України, із середньою освітою, працював з 17.01.2011р. до 03.02.2015р. кур`єром ДП «Галузевий експертно-технічний центр» ПРАТ «ВТП «Укренергочормет», інваліда 2 групи, має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.12.1988р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ст.17, ч.3 ст.140, ч.2 ст.215-3, 42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.02.1989 року остаточне покарання знижено до 3 років позбавлення волі;
- 28.05.1992р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 196-1, ч.2 ст. 196-1, ч.3 ст.140, 42 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі;
- 08.08.1996р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі, звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року відповідно ухвали Дзержинського районного суда м. Харкова від 01.08.1997 року;
- 10.02.2000р. Алуштінським міським судом АР Крим за ч.2 ст.140 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі,
- 12.11.2001р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.94, ч.2 ст. 106, 42 КК України 1960 року до 9 років позбавлення волі, штраф 4500 грн., ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.07.2002 року остаточне покарання призначено за ст.94, ч.1 ст. 125, 42 КК України 1960 року до 9 років позбавлення волі, штраф 450 грн;
засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі.

Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів у порядку передбаченому ст.100 КПК України та розв`язані цивільні позови.
Згідно вироку, 31.01.2015р. о 23год. 30хв. ОСОБА_8 , знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вийшов із квартири до тамбуру під`їзду, де зустрів малознайомого ОСОБА_9 , який є сусідом останнього та мешкає у даному під`їзді. В ході короткочасного спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_9 з мотивів особистої неприязні. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи умисно, утримуючи у правій руці кухонний ніж, який перебував у нього на момент виникнення конфлікту, наніс останньому один удар ножем в область живота та другий удар в область передпліччя правої руки, завдавши його ОСОБА_9 , коли останній, захищаючись від дій ОСОБА_8 , виставив руку. Спричинивши своїми умисними діями тілесні ушкодження ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повернувся до свого помешкання, виконавши всі дії, які вважав за необхідне.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 у ОСОБА_9 мають місце колото-різане поранення передньої черевної стінки з пошкодженням передньої стінки шлунку та наскрізним пораненням 3-го сегменту печінки, внутрішньочеревна кровотеча, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, різана рана на правому передпліччі, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі з доповненнями, в останній редакції, обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене йому покарання врахувавши, що він до засудження працював, має сім`ю в якій виховує доньку, а також має проблеми зі здоров`ям із-за хронічних захворювань. Крім того, просив зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони захисту в підтримку апеляційної скарги, з`ясувавши позицію прокурора, який вважав призначене покарання справедливим, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вироку (т.2 а.с.75-79) фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах.

В судовому засіданні ОСОБА_8 заявив, що він не оскаржує встановлені фактичні обставини справи та кваліфікацію, а просить лише з вищевказаних підстав пом`якшити призначене йому покарання.

Оскільки ОСОБА_8 умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент його заподіяннято суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.1 ст.121 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, врахував: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку в Харківському обласному наркологічному диспансеру та Харківському міському ПНД, є інвалідом 2 групи, на час скоєння кримінального правопорушення працював, мешкав у цивільному шлюбі та виховував доньку.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнав скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючих обставин суд не встановив.
Таким чином, вищенаведені обставини, дали підставу суду першої інстанції прийти до висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121КК України.
Так, призначаючи покарання за вказаною статтею, санкція якої передбачає покарання позбавлення волі на строк від 5 до 8 років суд призначив покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Як випливає з ч.2, 3 ст.50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З представлених обвинуваченим документів про стан його здоров`я, колегія суддів робить висновок, що надмірне відбування покарання у виді позбавлення волі завдає невиправданих фізичних страждань ОСОБА_8 .
Звідси приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, враховуючи його тривалу суспільно-корисну поведінку до вчинення злочину, а також сімейний стан, колегія суддів приходить до висновку про можливість пом`якшити призначене обвинуваченому покарання до мінімальної межі передбаченої санкцією ч.1 ст.121КК України.

На підставі викладеного, ст. ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.10.2015 року відносно ОСОБА_8 змінити, пом`якшивши призначене покарання за ч.1 ст.121 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 01.02.2015р. по 22.03.2016р. та з 01.03.2017р. по 20.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. по 20.07.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді