Справа № 451/456/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1194/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 03.10.2016 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000054 від 04.02.2015, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лопатин, Радехівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Цивільний позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 7730 гривень матеріальної та 15000 гривень моральної шкоди.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 03 лютого 2015 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись по вулиці Центральна у смт.Лопатин Радехівського району Львівської області, на ґрунті неприязних відносин, під час суперечки з ОСОБА_9 , умисно наніс йому удар ногою в ліву гомілку, внаслідок чого останній упав на землю, після чого ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів ногами по лівій нозі ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритого поліфрагментарного перелому обох кісток лівої гомілки, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що судовий розгляд був проведений неповно, не був допитаний свідок ОСОБА_10 . Крім того, вказує, що ушкодження на тілі потерпілого могли виникнути внаслідок падіння, а не нанесення таких обвинуваченим. Звертає увагу суду на тому, що у ОСОБА_7 наявний ряд обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, часткове визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення такого вперше, позитивна характеристика з місця проживання, намір добровільного відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження №451/456/15-к, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання про те, що судовий розгляд був проведений неповно, оскільки не був допитаний свідок ОСОБА_10 , з огляду на те, що вказаний свідок неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, проте на виклики суду не з`являвся, що підтверджується відомостями, котрі містяться у матеріалах справи.
Покликання захисника на те, що ушкодження на тілі потерпілого могли утворитись внаслідок падіння є необґрунтованими, оскільки такі спростовуються висновком експерта № 014/2015 року від 18.02.2015 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток лівої гомілки, який міг утворитись 03.02.2015 року від дії тупих предметів, до яких належать ноги у взутті і відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Крім того, будь-яких об`єктивних судово-медичних даних про те, чи могли тілесні ушкодження, які були виявлені при експертизі потерпілого ОСОБА_9 утворитися внаслідок падіння немає.
Разом з цим, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наявними у матеріалах судового провадження та перевіреними у суді першої інстанції доказами по справі, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_9 , котрий пояснив, що 03 лютого 2015 року, приблизно о 21 годині, він знаходився у барі «Славутич», що розташований у смт. Лопатин Радехівського району та вживав алкогольні напої. Також у барі знаходився ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. У якийсь момент ОСОБА_7 почав словесно до нього приставати, після чого виштовхав його з приміщення бару на вулицю. Перебуваючи на вулиці, ОСОБА_7 штовхнув його, від чого він упав на поверхню тротуару. При цьому, уже лежачого ОСОБА_11 почав копати його по ногах і удари в більшій мірі припадали на ліву ногу, від чого та почала сильно боліти. В ході нанесення ударів ногою по його ногах, ОСОБА_11 також скочив на його ноги, придавивши їх своїми ногами.

Експерт ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснила, що нею було проведено судово-медична експертиза ОСОБА_9 , під час якої констатовано перелом ноги. Зазначає, що таке тілесне ушкодження може бути спричинене внаслідок неодноразових дій-прикладення тупих предметів із відповідною силою і таке не характерне для падіння тіла з висоти власного зросту. Також, експерт припускає, що тілесне ушкодження в ОСОБА_9 могло утворитися і від наскоку іншої людини своїми ногами, на ногу потерпілого.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що не пригадуючи точного дня та часу, у лютому 2015 року, він разом із товаришами святкували день народження у барі «Славутич», що розташований у смт. Лопатин Радехівського району. Приблизно о 21 годині він вийшов на вулицю покурити і побачив, що ОСОБА_11 шарпався із ОСОБА_14 . Підійшовши до них, він сказав їм розійтися, що вони і зробили. Приблизно через 30 хвилин він вдруге вийшов на вулицю, то зауважив, що ОСОБА_11 знову шарпається із ОСОБА_14 . При цьому, ОСОБА_15 лежав на тротуарі на спині. Коли потерпілого відводили у приміщення, він зауважив, що нога останнього неприродно вивернута.

З показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що він працює травматологом у Радехівській ЦРЛ та оглядав ОСОБА_9 , констатуючи при цьому перелом кісток лівої гомілки. Зазначив, що тілесне ушкодження такого плану не могло утворитися від падіння тіла з висоти власного зросту і ствердив, що таке могло утворитися лише від удару іншим твердим предметом, зокрема і ногою у взутті.

Даними висновку експерта №12/2015 від 09.02.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_9 при судово-медичній експертизі тілесних ушкоджень не виявлено. Під час стаціонарного лікування у Радехівській ЦРЛ було встановлено діагноз: «Закритий поліфрагментальний перелом обох кісток лівої гомілки.», який утворився від дії тупого твердого предмету, міг виникнути 03 лютого 2015 року та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я (а.с.73-74).

Колегія суддів вважає, що твердження обвинуваченого та його захисника про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому ступеню тяжкості та його особі внаслідок суворості, є безпідставним.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, психологічне ставлення обвинуваченого до вчиненого, зокрема відсутність розкаяння останнього, обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Крім того, суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що за місцем проживання ОСОБА_7 , характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Колегія суддів вважає безпідставними покликання захисника на те, що у діях ОСОБА_7 наявні обставини, що пом`якшують покарання, оскільки останній не визнав вини у вчиненому та не сприяв у розкритті злочину, крім того, намір відшкодувати шкоду потерпілому не може бути визнаним обставиною, що пом`якшує покарання.
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, та призначив покарання на підставі ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для скасування вироку Радехівського районного суду Львівської області від 03.10.2016 року та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Радехівського районного суду Львівської області від 03.10.2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4