1-кп/357/199/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, одруженого, зі слів працюючого водієм, із середньою освітою, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:
1)14.03.2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ,

встановив:
24.07.2016 року, приблизно о 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу квартири АДРЕСА_2 , повторно, вирішив здійснити крадіжку. Користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, таємно від оточуючих, шляхом відгинання дверей, проник в середину вищевказаної квартири, звідки умисно, вчинив крадіжку газової колонки марки «НашГаз» вартістю 2 095 гривень 89 копійок, килиму розміром 3 метри на 4 метри вартістю 465 гривень 50 копійок, два комплекти оббивки для дверей розміром 1м на 2 м вартістю 172 гривні 86 коп. за комплект, на загальну суму 345 гривень 72 копійки.

Перебуваючи у вищевказаній квартирі, ОСОБА_4 знайшов ключі від сарайного приміщення розташованого поблизу будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 та, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, продовжуючи вчинення крадіжки, направився до зазначеного сарайного приміщення. Користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , таємно від оточуючих, шляхом відкриття дверей, проник в середину вищевказаного сарайного приміщення, звідки умисно вчинив крадіжку рами велосипеду «Україна» вартістю 332 грн. 50 коп., комплекту із 10 штук рожкових ключів вартістю 225 грн., комплекту із 6 штук накидних ключів вартістю 160 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3624 грн. 61 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, потерпілий не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. При цьому зазначив, у липні 2016 року, приблизно о 22 години 00 хвилин вирішив здійснити крадіжку з квартири АДРЕСА_2 . З цією метою відігнувши двері, проник в середину квартири, звідки умисно, викрав газову колонку, килим, два комплекти оббивки для дверей. Знайшовши у квартирі ключі від сарайного приміщення та знаючи його місцезнаходження вирішив проникнути в середину вищевказаного сарайного приміщення, звідки викрав раму велосипеду «Україна» та комплект рожкових ключів. Щиро розкаюється у скоєному просить суд суворо не карати врахувати наявність на його утриманні малолітньої дитини.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 закінчений умисний тяжкий закінчений злочин проти власності , наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 втретє притягується до кримінальної відповідальності та скоїв злочин в період іспитового строку, хоча після засудження за вчинення першого злочину має погашену судимість, за місцем проживання дільничним офіцером поліції характеризується формально посередньо, як особа яка не працює та не має наміру працевлаштовуватись, схильний до крадіжок що підтверджено характеристикою від 01.10.2016 року (а.с. 62). Даних про схильність ОСОБА_4 до порушень громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності стороною обвинувачення суду не надано. Обвинувачений одружений, має на утриманні одну малолітню дитину 2009 року народження, зі слів до затримання працював водієм на заводі. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення намагається вести соціальний спосіб життя.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину який, негативно та критично ставиться до своїх протиправних дій, ввжаає, що повинен нести відповідальність за вчинене суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2016 року ОСОБА_4 було залишено в СІЗО у зв`язку з розглядом даної справи, за якою він засуджується то строк перебування його в СІЗО з 29.11.2016 року по 13.02.2017 року що складає 77 днів, підлягає зарахуванню до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2016 року та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 20.10.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в СІЗО у зв`язку з розглядом даної справи з 29.11.2016 року по 13.02.2017 року що складає 77 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 в умовах Київського СІЗО.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі: два комплекти оббивки дверної, раму червоного кольору велосипеду марки «Україна», два комплекти ключів, килим, газова колонка марки « НашГаз», які знаходяться на зберіганні у потерпілого залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1