Справа №636/428/17
Провадження №1-кс/636/177/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
по скарзі на постанову про закриття провадження по справі
29 травня 2017 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 ,
розглянув скаргу потерпілого на рішення слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Перевірив наданні матеріали скарги та дослідивши докази по матеріалах кримінального провадження, заслухавши обґрунтування прокурора та слідчого щодо підстав закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 у 2014 року подавав заяву до Чугуївського РВ ГУ МВС України в Харківській області про те, що на його думку в період часу 2005-2006 років ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів його квартирою АДРЕСА_1 . 02 квітня 2014 року дані за його зверненням були внесені до ЄРДР і було розпочато досудове розслідування. За результатами розслідування слідчий дійшов висновків щодо відсутності у діях будь-яких осіб складу злочину на який вказує потерпілий. ОСОБА_5 , як потерпілий за кримінальним провадженням, не погодившись із його закриттям, звернувся із скаргою на дії слідчого до слідчого судді вказуючи на те, що ОСОБА_6 злочинним шахрайським шляхом заволодів його квартирою, не сплатив обумовлену договором суму, скориставшись тими обставинами, що в той час він зловживав спиртними напоями. Тобто, в діях ОСОБА_6 і в діях приватного нотаріуса, який посвідчував правочин, є склад злочину передбачений ст.190 КК України. Вважає закриття кримінального провадження неправомірним і просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та направити справу для подальшого проведення досудового розслідування.
Кримінальне провадження було відкрито за признаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України за фактом звернення особи.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником чи потерпілим. Оскільки ОСОБА_5 на досудовому слідстві фактично був визнаний потерпілим, то він повторно звернувся до слідчого судді із скаргою на вказану постанову.
Заслухавши у судовому засіданні прокурора та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та як таку, що підлягає задоволенню за наступним.
За обставинами звернення ОСОБА_5 у 2014 році, вбачається що він конкретно звинувачує ОСОБА_6 у заволодінні його нерухомим майном шляхом шахрайства у 2005-2006 роках.
На досудовому розслідуванні слідчим для з`ясування фактичних та об`єктивних обставин події було проведено: допити всіх причетних до подій осіб, в тому числі і одночасні допити, витребувані та долучені до справи судові рішення з розгляду цивільних справ за позовами ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , правовстановлюючі документи на нерухоме майно, судово-психіатричні експертизи, в тому числі і на вимогу заявника ОСОБА_5 , тобто відповідний об`єм процесуальних дій за участю представника потерпілого професіонального адвоката. Крім цього в порядку виконання попередньої ухвали слідчого судді щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження від 19.12.2016 року, слідчим допитано колишнього приватного адвоката, який посвідчував договір купівлі-продажу квартири.
Але при постановленні постанови про закриття кримінального провадження всупереч вимогам ст.ст.110,284 КПК України, на які посилається слідчий, ним не надано аналізу обґрунтувань та доказів за яких він дійшов до таких висновків.
Слідчий фактично проігнорував вимоги ч.5 ст.110 КПК України за якою, постанова повинна обов`язково мати мотивувальну частину, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови , мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу та на відсутність складу злочину за певною кваліфікацією у певних осіб. Постанова містить тільки встановлені факти та перевірені обставини, без будь-якої аналітичної оцінки з посиланням на належні та допустимі докази щодо відсутності у діях осіб, яких обвинувачує ОСОБА_5 , відповідного складу злочину, тому вважати законною та обґрунтованою цю постанову не можливо.
За наведеним вбачається, що сторона кримінального провадження, яка формально оскаржує рішення слідчого про закриття кримінального провадження, фактично посилається на незрозумілість винесеної постанови. При розгляді скарги, прокурор, що здійснював нагляд за досудовим розслідуванням даного кримінального провадження, заперечуючи проти скарги вказав на те, що будь-яких процесуальних порушень слідчим допущено не було, висновки про закриття кримінальної справи відповідають результатам проведеного розслідування, але не навів належного обґрунтування цього з посиланням на текст постанови.
Таким чином, відсутні підстави вважати рішення слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України у будь-яких осіб, як таким, що ґрунтується на відповідних нормах КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження у суді.
Слідчий суддя: підпис.
Згідно оригіналу, що знаходиться в матеріалах справи.
Слідчий суддя: