Номер провадження: 11-сс/785/1270/17
Номер справи місцевого суду: 522/8039/17. 1-кс/522/9870/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю представників власника майна захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу представника власника майна СФГ «Світлана» - захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000337 від 07.03.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 про накладення арешту на предмети, речі та документи, тимчасово вилучені в ході обшуку 31.05.2017 року, проведеного за місцем знаходження СФГ «Світлана», розташованого по вул. Зарічній 3 в с. Слобідка Тарутинського району Одеської області, а саме на наступне майно: довідку про взяття на облік платника податків СФГ «Світлана» на двох аркушах; виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців СФГ «Світлана» на одному аркуші; статут Селянського (Фермерського) Господарства «Світлана» на одинадцять аркушів; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи СФГ «Світлана» на одному аркуші; протокол № 3 Загальних зборів членів СФГ «Світлана» від 24.06.2014 року на чотирьох аркушах; повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску СФГ «Світлана» від 18.06.2014 на одному аркуші; наказ від 24.06.2016 по СФГ «Світлана» на одному аркуші; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на одному аркуші; чорна папка (март 2011) з документами СФГ «Світлана» на двісті шістдесят дев`ять аркушів; чорну папку (апрель 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста вісім аркушів; зелену папку (май 2011) з документами СФГ «Світлана» на двісті дев`ятнадцять аркушів; зелену папку (июль 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста сімдесяти аркушах; червону папку (декабрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на сто вісімдесяти шести аркушах; чорну папку (июнь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста дев`яти аркушах; чорну папку (январь, фехраль, март 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста тридцять одному аркушах; чорну папку (май 2010) з документами СФГ «Світлана» на сто сімдесят дев`яти аркушах; чорну папку (ноябрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста вісімдесят одному аркушах; червону папку (сентябрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста шістдесят трьох аркушах; зелену папку (август 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста вісімнадцяти аркушах; зелену папку (декабрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на двісті сімдесят п`ять аркушах; зелену папку (июнь 2010) з документами СФГ «Світлана» на двісті сімдесят вісім аркушах; чорну папку (август 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста дев`яти аркушах; червону папку (июль 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста вісімдесят одному аркушах; червону папку (сентябрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на чотириста п`яти аркушах; червону папку (октябрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста чотирьох аркушах; червону папку (март 2010) з документами СФГ «Світлана» на двісті тридцяти п`яти аркушах; червону папку (октябрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста тридцяти восьми аркушах; зелену папку (январь, февраль 2010) з документами СФГ «Світлана» на сто п`ятидесяти шести аркушах; зелену папку (ноябрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста тридцяти дев`яти аркушах; зелену папку (без названия) з товаро-транспортними накладними СФГ «Світлана» на двісті дев`яносто шести аркушах; чорну папку (апрель 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста п`ятнадцяти аркушах; чорну папку (декабрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на двісті сорок дев`ять аркушів; три папки сірого кольору з товаро-транспортними накладними СФГ «Світлана» на: сто шістнадцять, двісті дванадцять та двісті тридцять п`ять аркушах кожна; білу папку (по персофиницированному учету 2010) з документами СФГ «Світлана» на сто двадцять два аркуша; білу папку (фиксированный налог и аренда земли 2010) з документами СФГ «Світлана» на тридцяти шести аркушах; при журнали по дев`яносто аркушів по СФГ «Світлана»: кассовая книга 2009/10, главная книга 2009/10, ведомости начисления зароботной платы 2009/10; технічний паспорт комплекс будівель та споруд вівцеферми розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , власник СФГ «Світлана» на одинадцяти аркушах; зошит «Office-book» с записами на вісімдесят вісім аркушах; трудові книжки на таких громадян: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 .
В апеляційній скарзі представник власника майна СФГ «Світлана» - захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, повернути вилучене майно власнику, посилаючись на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам закону, в зв`язку з чим ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною.

Так, в апеляційній скарзі зазначено, що слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що обшук був проведений за адресою, дозвіл на обшук за якою слідчим суддею не надавався, в клопотанні слідчого не зазначені невідкладні випадки, на підставі яких був проведений обшук без дозволу суду. СФГ «Світлана» не має жодного відношення до кримінального правопорушення, оскільки в ЄРДР внесені відомості за ознаками ст. 364 КК України, зокрема зловживання владою або службовим становищем, жодній посадовій особі СФГ «Світлана» повідомлення про підозру не вручено.

Слідчий суддя не дав оцінки тому, що в клопотанні відсутні відомості та обґрунтування того, що вилучене майно є знаряддям кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, та яким чином воно відноситься до кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, представників власника майна, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ст. 170 арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 ч.ч. 1,2 п.5 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та спів розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд, дослідивши клопотання слідчого та надані до нього матеріали провадження, вважає, що слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання про арешт майна вимогам закону, та без передбачених законом підстав виніс ухвалу, якою задовольнив клопотання про арешт майна.

Так, в клопотанні слідчого, в обґрунтування вимог арешту майна зазначено, що СУ ГУНП в Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000337 від 07.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи органів місцевого самоврядування Тарутинського району Одеської області (смт. Серпневе, с. Петрівка, с. Слобідка, с. Калачівка), діючи за попередньою змовою з приватними сільськогосподарськими товаровиробниками, всупереч інтересам служби, фактично передали земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 7000 га, без оформлення відповідних правовстановлюючих документів, за що систематично отримують неправомірну вигоду від місцевих аграріїв приватного сектору, чим спричинили тяжкі наслідки державним інтересам.
Як вбачається із допиту у якості свідка ОСОБА_47 сім`я якого є власниками земельних паїв на території Тарутинського району Одеської областів селах Петрівка, Слободка, Калачівка, Серпневе господарюють ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , які обробляють близько 7000 га земельних паїв.
При цьому, користування земельними ділянками проходить без укладення договорів оренди землі, але з договорами, які не зареєстровані у встановленому законом порядку.
Згідно виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_48 є керівником селянського фермерського господарства «Світлана» (), яке знаходиться за адресою: Одеська область, Тарутинський район, с. Слобідка, вул. Калініна 63.
Відповідно до вимог статті 90 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право передавати земельну ділянку в оренду.
Згідно зі статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно статті 6 Закону України «Про оренди землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Згідно статті 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст.ст. 164.2 та 164.2.5 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включа ється дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 170.1.1 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.
При цьому об`єкт оподаткування визначається, виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.
Як вбачається із ст. 168.1.4 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).
Таким чином, СФГ «Світлана», яке має виступати в якості податкового агенту, фактично використовує орендовані земельні паї на території Тарутинського району Одеської області без обов`язкової державної реєстрації договорів оренди, внаслідок чого наносить шкоду державним інтересам у вигляді ненадходження обов`язкових платежів до бюджету України.
В обґрунтування вимог клопотання про арешт майна надані тільки копії ухвали слідчого від 11.05.2017 року про надання дозволу на обшук, протоколу обшуку від 31.05.2017 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_51 .

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав до клопотання жодних документів, зокрема витягу з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення службовими особами, зокрема СФГ «Світлана», кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, за ознаками зловживання владою або службовим становищем.
Однак, слідчий суддя не звернув уваги на те, що в клопотанні слідчого не зазначені підстави для арешту майна, наявність яких передбачена ст. 171 ч. 2 КПК України, та які підлягають обов`язковому доведенню слідчим, прокурором при судовому розгляді клопотання, а також мають бути перевірені та досліджені слідчим суддею при вирішені питання щодо арешту тимчасово вилученого майна.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні слідчого також не зазначено невідкладних випадків, на підставі яких міг бути проведений обшук без дозволу суду.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно вимог ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.

В клопотанні слідчого зазначено, що обшук від 31.05.2017 року був проведений на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, за місцем фактичного знаходження СФГ «Світлана» вул. Зарична (Зарічна) 3, с. Слобідка Тарутинського району Одеської області, з метою врятування майна.
Однак, жодних обґрунтувань необхідності проникнення до приміщення СФГ «Світлана» без дозволу слідчого судді для проведення обшуку, та, зокрема, врятування майна, в клопотанні не міститься.
Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, після проведення обшуку ні слідчий ні прокурор не звернулися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

При цьому, наслідками незвернення з таким клопотанням, згідно ч. 3 ст. 233 КПК України,є негайне повернення вилученого майна особі, у якої його було вилучено, які стороною обвинувачення не виконані

При розгляді клопотання слідчий суддя не звернув уваги на наведені обставини.
Крім того, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2017 року було задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, в якому були конкретно зазначені предмети та документів, зокрема: установчі та реєстраційні документи, вказаної юридичної особи;договори оренди земельних ділянок, у тому числі документи щодо фактично оброблення та використовуваних сільгоспугідь;правовстановлюючі документи, технічні документи, первинні бухгалтерські документи щодо обліку та господарських операцій щодо основних засобів підприємства, у тому числі об`єктів нерухомості (складських приміщень, адмінбудівель, об`єктів переробки сільгоспкультур, земельних ділянок) та спеціалізованої сільськогосподарської техніки, транспортних засобів;договори про придбання хімічних (мінеральних, азотних) добрив, первинні бухгалтерські документи щодо їх придбання та обліку, а також товарно-транспортні документи;звіти про використання хімічних (мінеральних, азотних) добрив (схеми внесення, врожайність за полями, земельними масивами, відомості про водіїв техніки та працівників, які обробляли земельні ділянки, проведені ними роботи;договори про придбання та акти про поставку зернових культур, їх оприбуткування, використання (посів);документи щодо оформлення надходження і використання готової продукції, у тому числі акти на сортування та сушіння продукції, відомості про прийняття комірниками на зберігання до складу, видачу продукції, видані товарно-транспортні накладні, передачу на зберігання, сушіння ХПП;звіти, подані до місцевої районної державної адміністрації про врожайність за 2010-2017 роки;первинну бухгалтерську документацію щодо кількісного обліку земель, її власників, проведені на їх користь платежі, а також податкову звітність (подані декларації по платі за землю за 2010-2017 роки);відомості про усіх працівників підприємства, табелі робочого часу, відомості про виплату заробітної плати, накази про призначення, переведення керівників, бухгалтерів, касирів та працівників підприємства за 2015-2017 роки, укладені контракти з ними;документи, що містять відомості про виплату орендної плати за користування земельними ділянками, виплату дивідендів акціонерам;чорнові записи, первинні бухгалтерські документи, які підтверджують закупівлю та витрати палива,зернових матеріалів, а також реалізацію СФГ «Світлана» врожаю, документи, які підтверджують посів;комп`ютерну техніку, флеш-носії інформації, які містять вищезазначену інформацію в електронному вигляді.
Однак, з протоколу обшуку вбачається, що під час обшуку були вилучені речі та документи, які не були зазначені в клопотанні слідчого в ухвалі від 11.05.2017 року про дозвіл на проведення обшук та вилучення речей і документів.
Апеляційний суд вважає, що тимчасове вилучення майна, зокрема, документів в папках, без ідентифікації та точної назви цих документів суперечить вимогам кримінального процесуального закону, оскільки позбавляє суд можливості визначити належність майна до кримінального провадження.
В клопотанні слідчого не зазначені підстави і мета для накладення арешту, наявність яких прямо передбачена ст. 171 ч. 2 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна, а лише є посилання на норми закону, які передбачають питання щодо забезпечення кримінального провадження та розгляду питань про накладення арешту.

З зазначених у клопотанні норм закону, на які слідчий звертає увагу, та які передбачають розгляд питань щодо накладення арешту, вбачається, що накладення арешту необхідно для збереження речових доказі, так як виявлене та тимчасово вилучене майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення.

Однак, в клопотанні слідчого не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберегти на собі виявлене та тимчасово вилучене майно, яким чином воно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з урахуванням того, щодо ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.
Також в клопотанні не зазначено та не доведено, яке відношення зазначене в клопотанні майно, зокрема, трудові книжки певних осіб та папки мають відношення до кримінального правопорушення зазловживання владою абу службовим становищем.

Апеляційний суд вважає, що в клопотанні слідчого містяться лише загальні посилання на законодавство для накладення арешту на майно, однак без конкретного обґрунтування підстав, мети та інших обставин, наявність яких прямо передбачена законом для арешту майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя не з`ясував питання щодо відповідності клопотання слідчого, не врахував питань, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як належного та допустимого доказу у кримінальному провадженні, а також не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для власника майна

Апеляційний суд також приймає до уваги, що посадові особи власника майна СФГ «Світлана» в порушення вимог ст. 172 КПК України, не були повідомленні про час та місце розгляду клопотання, що порушило їх право на захист та надання суду відповідних доказів при вирішенні питання про арешт майна.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи знайшли підтвердження. Відповідно до вимог ст. 407 ч. 3 КПК України, ухвала слідчого судді має бути скасована в зв`язку з недотриманням вимог кримінального процесуального закону, та постановлена нова ухвала, якою в задоволенні клопотання слідчого має бути відмовлено за відсутністю підстав, передбачених 173 КПК України.

Згідно ст. 173 ч. 3 КПК України, майно, вилучене під час обшуку 31.05.2017 року, проведеного на підставі вимог ч. 3 ст. 233 КПК України за місцем знаходження СФГ «Світлана», розташованого по вул. Зарічній 3 в с. Слобідка Тарутинського району Одеської області, має бути негайно повернути особам, у яких воно вилучено, або уповноваженим ними особам.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2,404,405,419,422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника власника майна СФГ «Світлана» - захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000337 від 07.03.2017 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000337 від 07.03.2017 року, відмовити.

Зобов`язати старшого старшого слідчого СУ ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 або уповноважену особу цього відділу, негайно повернути особам, у яких майно вилучено, або уповноваженим ними особам, тимчасово вилучене майно, а саме: довідку про взяття на облік платника податків СФГ «Світлана» на двох аркушах; виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців СФГ «Світлана» на одному аркуші; статут Селянського (Фермерського) Господарства «Світлана» на одинадцять аркушів; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи СФГ «Світлана» на одному аркуші; протокол № 3 Загальних зборів членів СФГ «Світлана» від 24.06.2014 року на чотирьох аркушах; повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску СФГ «Світлана» від 18.06.2014 на одному аркуші; наказ від 24.06.2016 по СФГ «Світлана» на одному аркуші; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на одному аркуші; чорна папка (март 2011) з документами СФГ «Світлана» на двісті шістдесят дев`ять аркушів; чорну папку (апрель 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста вісім аркушів; зелену папку (май 2011) з документами СФГ «Світлана» на двісті дев`ятнадцять аркушів; зелену папку (июль 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста сімдесяти аркушах; червону папку (декабрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на сто вісімдесяти шести аркушах; чорну папку (июнь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста дев`яти аркушах; чорну папку (январь, фехраль, март 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста тридцять одному аркушах; чорну папку (май 2010) з документами СФГ «Світлана» на сто сімдесят дев`яти аркушах; чорну папку (ноябрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста вісімдесят одному аркушах; червону папку (сентябрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста шістдесят трьох аркушах; зелену папку (август 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста вісімнадцяти аркушах; зелену папку (декабрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на двісті сімдесят п`ять аркушах; зелену папку (июнь 2010) з документами СФГ «Світлана» на двісті сімдесят вісім аркушах; чорну папку (август 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста дев`яти аркушах; червону папку (июль 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста вісімдесят одному аркушах; червону папку (сентябрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на чотириста п`яти аркушах; червону папку (октябрь 2010) з документами СФГ «Світлана» на триста чотирьох аркушах; червону папку (март 2010) з документами СФГ «Світлана» на двісті тридцяти п`яти аркушах; червону папку (октябрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста тридцяти восьми аркушах; зелену папку (январь, февраль 2010) з документами СФГ «Світлана» на сто п`ятидесяти шести аркушах; зелену папку (ноябрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста тридцяти дев`яти аркушах; зелену папку (без названия) з товаро-транспортними накладними СФГ «Світлана» на двісті дев`яносто шести аркушах; чорну папку (апрель 2011) з документами СФГ «Світлана» на триста п`ятнадцяти аркушах; чорну папку (декабрь 2011) з документами СФГ «Світлана» на двісті сорок дев`ять аркушів; три папки сірого кольору з товаро-транспортними накладними СФГ «Світлана» на: сто шістнадцять, двісті дванадцять та двісті тридцять п`ять аркушах кожна; білу папку (по персофиницированному учету 2010) з документами СФГ «Світлана» на сто двадцять два аркуша; білу папку (фиксированный налог и аренда земли 2010) з документами СФГ «Світлана» на тридцяти шести аркушах; при журнали по дев`яносто аркушів по СФГ «Світлана»: кассовая книга 2009/10, главная книга 2009/10, ведомости начисления зароботной платы 2009/10; технічний паспорт комплекс будівель та споруд вівцеферми розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , власник СФГ «Світлана» на одинадцяти аркушах; зошит «Office-book» с записами на вісімдесят вісім аркушах; трудові книжки на таких громадян: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 .
Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 19.08.2017 року о 12:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2