Дата документу Справа № 337/4562/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/497/17
Єдиний унікальний № 337/4562/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002949 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Запоріжжі, громадянина України, освіта не закінчена вища, неодруженого, не працюючого, що зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 14.05.2010 року Комунарським райсудом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2,190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік;
2) 31.05.2011 року Хортицьким райсудом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2,71 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі, звільнився 30.10.2013 року за відбуттям покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2016 року

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, вважає вирок суду надто суворим в частині призначеного йому покарання. Просить розібратися в його справі, винести справедливе покарання із застосуванням ст. ст. 69,75 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу та прокурора, які просили вирок суду залишити без змін; колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Оскаржуваним вироком, до набрання ним законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишено у виді тримання під вартою.
Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання з 04 годин 10 хвилин 24 вересня 2016 року, з зарахуванням строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог абзацу першого ч.5 ст.72 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 6910 грн., моральну шкоду в сумі 100000 грн., а всього у загальній сумі 106910 грн. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.
Згідно з вироком, 23 вересня 2016 року близько 23-20 ОСОБА_6 , який знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на фоні раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , наніс останньому не менше дев`яти ударів руками і ногами в область обличчя, голови та тулубу, від яких ОСОБА_10 не втримався на ногах та впав на підлогу.
В результаті своїх дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 такі тілесні ушкодження: внутрішньочерепну травму, плоскосну субдуральну гематому в області обох півкуль загальним об`ємом 130 куб. см., крововиливи під м`які мозкові оболонки по нижній поверхні півкуль мозку, що поширюються на зовнішню поверхню півкуль мозку, а також на міжпівкульну щілину, 6 ран на обличчі в області внутрішньої третини лівої брови, на нижньому повіці лівого ока, донизу від кута нижньої щелепи зліва, поширюючись на область тіла нижньої щелепи зліва, в області кута нижньої щелепи зліва, в області підборіддя, на верхній губі, множинні, що зливаються між собою крововиливи на обличчі, вушних раковинах, з крововиливом в м`які тканини, з просочуванням кров`ю правої і лівої скроневої м`язів, крововилив в м`які покрови волосистої частини голови, закритий осколковий перелом правої лопатки, закритий перелом 11-го ребра зліва по лопаточній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні тулубу, який починається у верхньогрудному відділі у навколо хребтових м`язах, розповсюджується на лопаточні області, на навколо хребтові м`язи поперекового відділу та крижів, просочуючи м`язи кров`ю, крововиливи на тулубі та кінцівках, та які, згідно з висновком судово-медичної експертизи розподілені на три групи за ознаками ступеню тяжкості тілесних ушкоджень: внутрішньочерепна травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження; закритий осколковий перелом правої лопатки, закритий перелом 11-го ребра зліва по лопаточній лінії з пошкодженням пристінкової плеври мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості; крововиливи на тулубі та кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» через внутрішньочерепну травму, ускладнену розвитком вираженого набряку головного мозку, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 121 КК України.

Доводи ОСОБА_6 про застосування до нього ст. ст. 69, 75 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно до вимог ч.1 ст. 69 КК України призначення основного покарання більш м`якого ніж передбачено законом, можливо за наявності кількох обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
За змістом ст. 75 КК України звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням можливе лише у тому випадку, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років дійде висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.

При розгляді кримінального провадження достатніх підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ст.ст. 69, 75 КК України місцевим судом не встановлено і в апеляційній скарзі не наведено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом було враховано , що останній повністю визнав вину у скоєному злочину, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, внаслідок чого призначено покарання за ч. 2 ст. 121 КК України мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті Закону.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. ст. 69, 75 КК України, зокрема у зв`язку з тим, що на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, оскільки останній, будучи раніше неодноразово судимим, вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що свідчить про те, що він схильний до стійкої злочинної діяльності, а це характеризує його як негативну особу, в зв`язку з чим наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, сама по собі ні яким чином не знижує ступінь тяжкості вчинених ним злочину, з урахуванням негативної особи винного, а також того, що потерпіла просила вирок суду залишити без змін, колегія суддів вважає, що призначене районним судом реальне покарання у виді 7 років позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

. Згідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що тримався під вартою з моменту затримання до набрання вироком законної сили, з 24.09.2016 року по 04.05.2017 року включно, колегія суддів зараховує йому цей строк з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 24.09.2016 року по 04.05.2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: