Справа №127/1340/13- к
Провадження №1/127/30/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підсудного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого п. «і» ст. 93 КК України (1960 року),

ВСТАНОВИВ:

В ніч на 07 липня 2001 року ОСОБА_10 в компанії з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 знаходились на спортивному комплексі «Динамо», розташованому біля річки Південний Буг по вул. Бужський Спуск, 19 в м. Вінниці. Перебуваючи на території даного комплексу, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розпивали спиртні напої.

Біля 05-ї год. після спільного розпивання алкогольних напоїв на території спортивного комплексу «Динамо» ОСОБА_11 почав вимагати у ОСОБА_14 надати можливість проїхати на службовому автомобілі останнього марки «Газ-2410», д.н. НОМЕР_1 , який використовувався в якості автомобіля таксі служби «002». ОСОБА_14 відмовив ОСОБА_11 у його проханні, внаслідок чого між ними виникла суперечка, яка переросла у бійку. Під час бійки ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення фізичної шкоди, почав умисно наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_14 .

В цей час ОСОБА_14 оголосив про «загальний виклик» водіїв таксі, які прибувши на місце, нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

В подальшому в період часу з 06.30 год. по 07.00 год. 07.07.2001 р. ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі марки «Газ-2410» д.н. НОМЕР_1 , який використовувався як автомобіль таксі марки «002», під керуванням ОСОБА_14 попрямували в напрямку вул. Московської в м. Вінниці. Під час руху в автомобілі між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 виникла сварка з приводу того, що знайомий останнього ОСОБА_14 здійснив «загальний виклик» водіїв таксі, які нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Внаслідок сварки, яка виникла в автомобілі між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 зупинив керований ним автомобіль на площі 8-го березня в м. Вінниці. ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 вийшли з керованого ОСОБА_14 автомобіля на куті вул. 8-го березня та Московська, де між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 продовжилась суперечка з приводу побиття водіями таксі ОСОБА_10 .

В ході суперечки ОСОБА_10 , на ґрунті помсти та виниклих неприязних стосунків, спричинених особистою образою, з метою протиправного позбавлення життя, почав наносити ОСОБА_13 удари ногами та руками в різні частини тіла, нанісши один сильний удар у верхню частину тіла ОСОБА_13 .

Під час зазначеної бійки поряд з місцем, де перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , проїжджали працівники міліції, які помітили конфлікту ситуацію, та зупинили автомобіль, внаслідок чого ОСОБА_10 тимчасово припинив свої протиправні дії.

За вказівкою працівників міліції ОСОБА_14 на автомобілі марки «Газ-2410», д.н. НОМЕР_1 , залишив місце свого перебування, поїхавши у гараж. Після цього працівники міліції, вважаючи, що конфліктну ситуацію владнано, на службовому автомобілі також покинули вказане місце. Після цього на площі залишились ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 й ОСОБА_10 продовжив наносити ОСОБА_13 удари руками та ногами в різні частини тіла.

З метою уникнення побиття ОСОБА_13 почав тікати з площі 8-го березня по вул. Московській в напрямку вул. Д. Нечая. В цей час у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ґрунті помсти та неприязних стосунків, спричинених особистою образою, виник спільний намір на умисне протиправне позбавлення ОСОБА_13 життя.

Вчиняючи активні дії на реалізацію спільного злочинного наміру щодо умисного позбавлення ОСОБА_13 життя, діючи узгоджено та цілеспрямовано, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 побігли за ОСОБА_13 . Наздогнавши ОСОБА_13 в 1-му пров. Московському в м. Вінниці, ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сильним ударом руки збив ОСОБА_13 з ніг та почав наносити йому численні удари ногами по різним частинам тіла. В цей час до ОСОБА_11 підбіг ОСОБА_10 , який діючи узгоджено та цілеспрямовано, з метою протиправного позбавлення ОСОБА_13 життя, також почав наносити численні удари в область голови та тулуба ОСОБА_13 , який в цей час перебував у горизонтальному положенні, лежачи на землі.

В ході побиття ОСОБА_13 , вчиняючи активні дії з реалізації спільного з ОСОБА_10 злочинного наміру на протиправне позбавлення ОСОБА_13 життя, ОСОБА_11 , діючи умисно, підскочив над ОСОБА_13 , після чого взутими ногами і масою свого тіла опустився на груди ОСОБА_13 в місце розташування серця. Після вказаного стрибка ОСОБА_11 ОСОБА_13 втратив свідомість, а ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , вважаючи, що спільними діями довели свій злочинний намір до кінця, покинули місце події.

ОСОБА_13 від заподіяних йому тілесних ушкоджень через нетривалий проміжок часу помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 599 від 16.07.2001 р. смерть ОСОБА_13 настала внаслідок закритої тупої травми грудей з розривом серця, виливом крові в порожнину серцевої сорочки, розвитком тампонади серця.

Крім цього, внаслідок умисних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме: закритий поперечний прямий перелом VІІ ребра зліва по середньо-ключичній лінії без розходження уламків і ушкодження пристнікової плеври, крововиливи у вигляді геморагічної інфільтрації м`яких тканин волосяної частини голови у тім`яній області, забиті рани лобової частини ділянки справа, ділянки лівої надбрівної дуги, облямівки верхньої губи справа, синець верхньої повіки правого ока, ділянки кута нижньої щелепи зліва, садна лівої виличної області, синець і дрібні садна правої виличної області, синець і дрібні садна правої виличної області, синець шиї зліва у верхній третині, синці на передній поверхні правого плечового суглобу, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синці на передній стінці грубної клітини зліва в підключичній області, справа і зліва на рівні ІV міжребер`я, на рівні реберної дуги справа, на рівні мечевидного відростку ІV-VІІ ребер зліва, синці на задній поверхні грудної клітини в області правої лопатки і зліва по біляхребтовій лінії на рівні ІХ-Х ребер, садно долонної поверхні правої кисті, садна передньої поверхні правого колінного суглоба.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 599 від 16.07.2001 р. забиті рани обличчя, садна та синці обличчя, шиї, тулуба та кінцівок, крововиливи в м`які тканини волосяної частини голови, тулуба відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритий перелом VІІ ребра зліва по середньо-ключичній лінії відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; закрита тупа травма грудей з розривом серця відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечна для життя в момент заподіяння.

Підсудний ОСОБА_10 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду пояснив, що 6-7 липня він вийшов на ринок «Юність», де зустрів ОСОБА_16 з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Останні запропонували поїхати на річку, на що він погодився і вони поїхали на Старе місто. Вони сиділи в бесідці, а потім він підійшов до ОСОБА_20 та попросив дати проїхатись на авто. Він проїхався і після цього ОСОБА_21 також попросив дозволу, однак ОСОБА_22 не дозволив і між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_23 . Після цього ОСОБА_22 здійснив загальний виклик, на який приїхало багато таксистів і їх побили.

Після їхнього побиття таксистами, він хотів завезти ОСОБА_20 на алко-тест, однак той відмовився і вони поїхали в напрямку вул. 8-го Березня. По дорозі ОСОБА_24 сказав, що ОСОБА_22 нікуди не поїде, почав до нього лаятись, а коли ОСОБА_22 зупинив автомобіль, ОСОБА_24 вийшов з автомобіля, відчинив його дверцята та почав його витягувати на вулицю, а також вдарив його, тому він також вдарив ОСОБА_25 цей час повз них проїжджав автомобіль міліції, він пішов до кіоску, щоб викликати таксі. Коли він підійшов до автомобіля, хлопці сказали працівникам міліції, що у них все нормально, тому він не почав наполягати на виклику таксі та написанні відповідної заяви. Після цього з площі Поїхав ОСОБА_22 , а потім працівники міліції.

У автомобілі ОСОБА_20 залишились його речі, тому він попросив ОСОБА_26 , щоб той повідомив, як можна знайти ОСОБА_20 , однак ОСОБА_24 почав до нього лаятись і намагався його вдарити, однак між ними стояв ОСОБА_27 . Після цього ОСОБА_24 почав віддалятись від них, перебігати дорогу між автомобілями, тому він побіг за ОСОБА_13 , оскільки той був єдиним, хто знав, де можна знайти ОСОБА_23 . Після цього ОСОБА_24 розвернувся та вдарив його в груди і йому стало погано, тому він сів, а ОСОБА_21 побіг за ОСОБА_19 . Через деякий час, віддихавшись, він побіг за ними. В одному з провулків він побачив напівлежачого ОСОБА_26 , а ОСОБА_21 стояв біля нього. ОСОБА_24 тримав ОСОБА_16 за ногу і той, намагаючись перестрибнути ОСОБА_26 , наступив тому на груди. Він ( ОСОБА_28 ) своєю ногою легенько вдарив ОСОБА_26 в нижню частину ноги, запитав, чи все у нього гаразд, після чого забрав ОСОБА_16 і вони пішли додому. Коли вони уходили, ОСОБА_24 був живий і лаявся до них. Явних тілесних ушкоджень на ОСОБА_29 він не пам`ятає, як виглядав його одяг теж.

Про смерть ОСОБА_26 йому стало відомо від працівників міліції.

Протягом усього часу він алкоголю не вживав, оскільки був після операції. Можливо, випив декілька ковтків пива.

Де був ОСОБА_24 під час їхнього побиття таксистами йому не відомо. В подальшому вони всі зустрілись біля приймальника-розподільника.

Він з ОСОБА_11 нічого не обговорював стосовно ОСОБА_20 чи ОСОБА_26 : претензій до ОСОБА_26 у нього не було, він лише просив, щоб той повідомив, де можна знайти ОСОБА_23 .

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що про обставини смерті сина їй нічого не відомо, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на суворому покаранні для підсудного.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що з моменту події пройшло багато часу і її подробиці він вже не пам`ятає. Він зі співробітниками їхав і їх зупинили у зв`язку зі сваркою, проте по допомогу до них ніхто не звернувся. Коли вони приїхали на роботу, вони дізналися, що скоєно вбивство.

На той час він працював заступником командира взводу. Група їхала від його дому на роботу, їхали «Уазом». В автомобілі були: він, ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 . Вони їхали в ОСОБА_34 , близько 7 год. Машину помітили на пл. 8 Березня, люди на зупинці повідомили, що була бійка, вони спитали таксиста, чи є якісь претензії, він повідомив, що все добре. З їхнього автомобіля вийшли всі, він стояв в стороні, говорили хлопці. Скільки їх було, вже не пам`ятає: приблизно 5 чоловік, у що вони були одягнуті не пам`ятає. Особи не сварилися. Ніхто не скаржився.

ОСОБА_35 вперше він побачив в Апеляційному суді.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні пояснив, що він з колегами їхав службовою машиною за начальником ОСОБА_37 . Коли вони їхали за ним, на зупинці нікого не було, коли поверталися назад, там вже стояли люди, які розмахували руками. На бійку це не було схоже, але вони зупинилися, їх попередили, після цього люди розійшлися, а вони постояли ще хвилини 4 та поїхали.

Подія була зранку. Про конфлікт ніхто не повідомляв, побачили самі. Скільки було людей не пам`ятає. Таксі стояло в стороні. Він особисто з особами не спілкувався, був ст. групи, а він кінолог. Вони всі вийшли з машини, хто спілкувався з людьми, не пам`ятає.

Чи був на місці події ОСОБА_28 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні пояснив, що на той час він працював в правоохоронних органах, він їхав з групою затримання, зустріли людей. Стояла машина таксі, марку автомобіля не пам`ятає. Вони зупинилися, ст. групи та кінолог підійшли до осіб, щось запитали, останні повідомили, що все добре, після чого вони поїхали

Це відбувалося зранку. Було декілька чоловік, здається 3 особи. Він стояв біля машини, не підходив. Вони зупинилися, оскільки ст. групи ОСОБА_32 сказав зупинитися, чи повідомляв старший групи причину зупинки він не пам`ятає. Він був водієм. Стояли люди, ніяких дій він не бачив. Він виходив, але стояв біля автомобіля. Розмови не чув, активних дій не було, криків також. Підстав для затримання не було, особи повідомили старшому групи, що все добре і вони поїхали. Чи були хлопці напідпитку, не знає, вони були одягнуті в літній одяг. Чи був одяг пошкоджений, не пам`ятає. Він стояв на відстані біля 5 метрів, сліди крові він не бачив. Особисто його про допомогу ніхто не просив. Він та старший групи були у форменому одязі. У даних осіб була змога звернутися до них за допомогою.

Було 3 особи: 2 молодших і 1 старший.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснив, що 07.07.01 р. вони везли на роботу ОСОБА_40 , по дорозі побачили машину таксі та групу людей. Склалося враження, що з таксистом не розрахувалися, вони зупинилися, поговорили з ними. Таксист поїхав, люди порозходились в різні сторони. Після цього вони сіли в машину та поїхали. Вони зупинилися самі, оскільки було враження, що є конфлікт.

Він був молодшим інспектором групи затримання. За чиєю ініціативою зупинили автомобіль не пам`ятає. З автомобіля вийшли усі. Він підходив до таксиста, той стояв біля своєї машини. Таксист сказав, що все добру, сів в машину і поїхав. Чи спілкувався він з 3-ма особами, які залишилися, не пам`ятає. Таксист поїхав сам. Одні пішли в сторону лікарні, а інший в протилежний бік.

Була підвищена жестикуляція, тому вони зупинилися. Чи бачив він на комусь тілесні ушкодження, не пам`ятає.

Суть конфлікту йому не відома. Він не мав повноважень складати протокол затримання, для цього має бути заява. Чи були особи напідпитку, не пам`ятає. До них за допомогою ніхто не звертався. Він був у форменому одязі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 06.07.01 р. ввечері він зустрівся з ОСОБА_41 та ОСОБА_42 на базарі «Юність», випили по пляшці пива. Потім зустріли ОСОБА_43 (таксиста), хлопці взяли пляшку горілки і вони її розпили. Таксист залишив машину біля дороги, і поки вони пили, в нього вкрали магнітолу.

Потім вони поїхали купатися, таксист був сильно п`яний, тому біля ОСОБА_44 за кермо пересів ОСОБА_41 . Вони під`їхали до пляжу, зупинилися, випили ще горілки, і ОСОБА_45 попросив таксиста покататися, останній дозволив. ОСОБА_45 прокотився та повернувся, вони в цей час пили. Після цього ОСОБА_46 «Рижий» теж попросив, почався конфлікт, зав`язалась бійка. Таксист заскочив в машину та поїхав. Вони в цей час зібрались та пішли далі, побачили, що біжить натовп з палками, й вони почали тікати. Вони сховались, але їх знайшли та почали бити. ОСОБА_47 його відкинув, він втік, а ОСОБА_48 , ОСОБА_43 та таксиста забрали. На ранок його забрали працівники міліції.

На площі 8 Березня його не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він знайомив з ОСОБА_49 і відносини у них були нормальні.

Дату він не пам`ятає, до санаторію «Родон» приїхав ОСОБА_22 на автомобілі таксі й вони поїхали до церкви. ОСОБА_24 був товаришем ОСОБА_20 і запропонував конфлікту ситуацію улагодити мирно. У нього (свідка) тілесних ушкоджень не було, в автомобілі таксі конфлікту з ОСОБА_13 не виникало. По дорозі більше ОСОБА_28 говорив з ОСОБА_13 , оскільки саме ОСОБА_50 побили таксисти. Між ОСОБА_49 та ОСОБА_13 у автомобілі виник конфлікт і ОСОБА_24 сказав ОСОБА_51 вийти з автомобіля для бійки. ОСОБА_28 та ОСОБА_24 сварились з приводу того, що їх побили таксисти. Що відбувалось, коли ОСОБА_28 вийшов з автомобіля, він не бачив, оскільки залишився в автомобіля та розмовляв з ОСОБА_52 . Після цього він вийшов з автомобіля, щоб не допустити бійки, але ОСОБА_26 та ОСОБА_50 він не розбороняв, а намагався словесно заспокоїти. Він вже не пам`ятає, як саме відбувалась бійка. Потім йому вдалось припинити конфлікт і приблизно в цей час до них під`їхав автомобіль міліції. ОСОБА_22 з автомобіля не виходив.

ОСОБА_28 скаржився працівникам міліції, що його побили, ОСОБА_24 таких скарг не висловлював.

Він не бачив, як ОСОБА_28 бив ОСОБА_53 . Він ОСОБА_29 ударів біля автомобіля не наносив. Чому ОСОБА_24 почав від них тікати сказати не може. За ОСОБА_13 побіг ОСОБА_28 , але не наздогнав його. Він побіг за ними майже одразу, оскільки вони добігали до повороту і він хотів не допустити бійки. Він першим наздогнав ОСОБА_26 , поклав йому руку на плече і той одразу ж його вдарив. Після цього він кулаком вдарив ОСОБА_26 в обличчя, внаслідок чого той сів й він двічі вдарив ОСОБА_26 по ногах. Він не бачив, щоб ОСОБА_28 бив ОСОБА_53 . Коли ОСОБА_24 лежав на землі, ОСОБА_28 його не бив. Одночасно з ОСОБА_49 він ударів ОСОБА_29 не наносив. Про вбивство ОСОБА_26 він з ОСОБА_49 не домовлявся.

ОСОБА_24 свідомості не втрачав. Він припинив наносити ОСОБА_29 удари, оскільки до них підійшов ОСОБА_54 . Він не може сказати, хто наніс удар в груди ОСОБА_26 : він бив ОСОБА_26 в область нирок. На груди ОСОБА_26 він не стрибав.

Вони не намагались надати ОСОБА_29 медичну допомогу, оскільки він не вважав, що від його дій чи дій ОСОБА_50 той може померти. Передбачити, що настане розрив серця було неможливо. Він не бажав смерті ОСОБА_53 . У провулку ОСОБА_54 . ОСОБА_26 не бив.

Тілесні ушкодження на ОСОБА_51 він описати не може, лише пам`ятає, що той був побитий і у нього були порвані речі. Чи була на ОСОБА_51 кров він теж не пам`ятає.

ОСОБА_28 висловлював претензії до ОСОБА_20 , а ОСОБА_24 за того заступився, внаслідок чого між ними виник конфлікт.

Він не пам`ятає, чому під час проведення відтворення з ним він говорив, що ОСОБА_28 бив ногами по голові та тулубі ОСОБА_53 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що дати він не пам`ятає, на Вишенці його зустрів ОСОБА_24 , він покликав ОСОБА_50 , ОСОБА_16 і якогось масажиста. ОСОБА_24 взяв гроші й сказав, щоб він відвіз їх (він працював водієм таксі) на комплекс «Динамо», де ті розклались і почали щось святкувати. Він знаходився біля вказаних хлопців.

Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_28 і вони почали говорити про автомобілі, ОСОБА_28 попросив дати йому прокататись.

Під ранок у нього закінчувалась зміна і він мав намір їхати на базу, ОСОБА_21 почав конфлікт і вдарив його. Він злякався і здійснив загальний виклик.

Коли усі зібрались на площі, йому сказали під`їхати. Коли він приїхав, на площі були всі й вони пішли на мирову. Після цього ОСОБА_24 , ОСОБА_28 та ОСОБА_21 сіли до нього в автомобіль і вони поїхали. ОСОБА_24 сидів на передньому сидінні й показував дорогу, а потім розпочав конфлікт з ОСОБА_55 . Потім ОСОБА_24 наказав зупинитись, він та ОСОБА_28 вийшли з автомобіля і почали сварку. Бійки між ними він не бачив. Через деякий час до них під`їхав міліцейський «Уаз». Після розмови з працівником міліції, він розвернувся і поїхав у гараж. З ним не розрахувались, але міліціонер на площі сказав йому їхати в гараж, а вони (працівники міліції) з хлопцями розберуться. Коли вони пішли на мирову, він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_49 та ОСОБА_11 поїхав за грошима. Куди саме вони їхали він не знає, оскільки дорогу показував ОСОБА_25 автомобілі по дорозі ОСОБА_28 возмущався, що був побитий, але конкретних претензій ні до кого не висловлював. ОСОБА_24 , який сидів на передньому сидінні, зненацька розвернувся і сказав, що не потрібно було тікати. Після цього ОСОБА_24 відчинив дверцята, вискочив з автомобіля і між ним та ОСОБА_49 почалась штовханина, однак бійки наче не було. ОСОБА_21 стояв осторонь і дивився на конфлікт. Це тривало недовго, оскільки до них під`їхав «Уаз» з працівниками міліції.

Він не розуміє, чому ОСОБА_24 почав чіплятись до ОСОБА_10 його присутності пасажири між собою не бились: ОСОБА_24 шарпався з ОСОБА_49 , а той зняв сорочку, щоб показати шрами.

Він не бачив, як таксисти били пасажирів, оскільки був у автомобілі, а ті розбіглись у різні сторони.

На «Динамо» він чекав на хлопців, які щось святкували. Він алкоголю не вживав. ОСОБА_28 також алкоголю не вживав, а був біля нього.

Експерт ОСОБА_56 в судовому засіданні пояснив, що за інструкцією з проведення судово-медичних експертиз викладачі ВУЗів також можуть залучатись для проведення експертизи в якості експертів. Цигалко є викладачем, проте яким чином він був залучений до проведення експертизи вже не пам`ятає.

В акті усі виявлені пошкодження описані детально і він відомості, викладені в акті, підтримує в повному обсязі. Сила поширюється не у площині, а трьохвимірному просторі, ушкодження утворюються у векторних напрямках. Ушкодження пристінкової плеври виявлено не було. Перелом ребер відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Розрив серця та перелом ребер не мають причинного зв`язку, але вектор сили міг прикладатись зі сторони зламаного ребра. У перпендикулярному відношенні серце та зламане ребро не містяться в одній площині.

Згідно зі статистикою даний випадок є рідким, тому в експертизі було зазначено, що мав місце казус, оскільки мало співпасти наповнення серця кров`ю і прикладання сили саме в цей час, однак це можливо лише у фазі діастоли, коли серце наповнене кров`ю, а шлуночок прижатий до стінки грудної клітки, куди йде прикладання сили.

Під час проведення розтину трупа аномалію розташування серця та патологію внутрішніх органів виявлено не було. В акті експертизи записується лише те, що було виявлено. Тампонада серця може виникнути при хворому серці без прикладання сили, однак в даному випадку серце було здорової людини. Алкоголь є збудником і впливає на серцевий ритм. Фізичні дії та емоційний стан також сприяють збільшенню скорочень.

Під час проведення експертизи було виявлено ознаки лише однієї смертельної травми, а чи могла вона виникнути від дії двох осіб до компетенції експертів не відноситься. Якби у померлого не було виявлено тілесних ушкоджень, під час проведення експертизи були б враховані стан здоров`я, наявність хвороб, а в даному випадку причину смерті встановлено категорично.

Експерт ОСОБА_57 в судовому засіданні пояснив, що для надання висновку під час проведення експертизи експерти використовували надані матеріали справи. Він розтину трупа не проводив, експертиза проводилась на підставі наданих матеріалів.

Сила удару мала бути достатньою, проте її точну величину назвати не може і експертним шляхом дану обставину встановити не можливо. Для експерта удар та співударяння є тотожними поняттями. Коли серце розширене, від невеликого поштовху може виникнути гідродинамічний удар, який призвів до розриву серця, однак практично неможливо вирахувати даний момент. розрив серця міг виникнути взагалі без застосування сили, перелому могло і не бути.

Вважає, що в даному випадку мав місце казуїстичний випадок, оскільки не могло виникнути такої ситуації, але виникла і саме тому травму з виявленими тілесними ушкодженнями пов`язано не було. Вважає, що в даному випадку мала місце саме випадковість, яку повторити неможливо.

Прикладання сили швидше за все відбулось у передню поверхню грудей, від стрибка розрив серця виникнути не міг, оскільки не було виявлено супутніх ушкоджень, а тому стрибок не міг призвести до таких наслідків.

Експерт ОСОБА_58 в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконфереції, пояснив, що перелом ребра у померлого за висновком проведеної експертизи призвів до ушкодження плеври так можна вважати, оскільки попереднього висновку в нього немає і він повідомляє згідно з відомостями, які містяться у висновку експертизи, у проведенні якої він приймав участь. Ушкодження плеври залежить від сили травмуючої дії, однак її встановити неможливо, оскільки відсутні відповідні дані.

Щодо казусу: він коментувати не може, оскільки не він прийшов до такого висновку. У висновку викладено думку попередніх експертів, однак він її не поділяє, оскільки розрив серця не завжди залежить від його кровонаповнення. Разом з тим, для розриву серця достатньо і однієї дії.

Найбільший синець виявлено на рівні 4-го міжребер`я, тому дія саме в цю ділянку призвела до розриву серця. Фібропластичний перекардид у причинному зв`язку з патагенезом розриву серця не знаходиться. Розрив відбувся на легеневій поверхні в ділянці лівого шлуночка, яка найбільше наближена до грудної клітини.

Стан сп`яніння на наповнення серця не впливає і не знаходиться у зв`язку з розривом. Не можна виключити, що після розриву серця особа може подолати біля 10 м.

Судом також було досліджено й інші докази, зібрані у справі, а саме:

-копію протоколу огляду від 07.07.2001 р., відповідно до якого оглянуто 1-й пров. Московський в м. Вінниці, зафіксовано місце та розташування трупа, пошкодження голови, стан одягу (т. 1, а. с. 10-17);

-копію висновку експерта № 599 від 08.08.2001 р., згідно з яким 1) смерть ОСОБА_59 насильницька і настала внаслідок закритої тупої травми грудей з розривом серця, виливом крові в порожнину серцевої сорочки, розривом тампонади серця, що стала безпосередньою причиною смерті; між тупою травмою грудей з розривом серця, тампонадою серця і смертю є причинний зв`язок; 2) закрита тупа травма грудей, що супроводжувалась розривом серця, спричинена дією твердого тупого предмета з обмеженою контактуючою травмуючою поверхнею; таким предметом могла бути частина тіла людини, наприклад, нога, рука, рівно як і інші тупі предмети; місце прикладання сили на момент заподіяння тупої травми грудної клітини з розривом серця була її передня стінка; тіло ОСОБА_59 на момент спричинення тупої травми грудей з розривом серця могло знаходитись в різних положеннях і позах; 3) тупа травма грудей з розривом серця відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечна для життя в момент заподіяння; разом з тим, виходячи з характеру ушкодження стінки серця та об`єму крові, що вилилась в порожнину серцевої сорочки, слід вважати, що смерть ОСОБА_59 настала не одразу після спричинення травми, а через певний проміжок часу до кількох хвилин, по мірі виливання крові в серцеву сорочку і до розвитку тампонади серця, що перешкоджає серцевим скороченням; в зазначений термін (до кількох хвилин) ОСОБА_47 міг здійснювати самостійні активні цілеспрямовані дії; 4) при секційному дослідженні трупа ОСОБА_59 також виявлені такі легкі тілесні ушкодження: закритий поперечний прямий перелом VІІ ребра зліва по середньо-ключичній лінії без розходження уламків і ушкодження пристнікової плеври, крововиливи у вигляді геморагічної інфільтрації м`яких тканин волосяної частини голови у тім`яній області, забиті рани лобової частини ділянки справа, ділянки лівої надбрівної дуги, облямівки верхньої губи справа, синець верхньої повіки правого ока, ділянки кута нижньої щелепи зліва, садна лівої виличної області, синець і дрібні садна правої виличної області, синець і дрібні садна правої виличної області, синець шиї зліва у верхній третині, синці на передній поверхні правого плечового суглобу, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синці на передній стінці грубної клітини зліва в підключичній області, справа і зліва на рівні ІV міжребер`я, на рівні реберної дуги справа, на рівні мечевидного відростку ІV-VІІ ребер зліва, синці на задній поверхні грудної клітини в області правої лопатки і зліва по біляхребтовій лінії на рівні ІХ-Х ребер, садно долонної поверхні правої кисті, садна передньої поверхні правого колінного суглоба; закритий перелом VІІ ребра зліва по середньо-ключичній лінії виник за життя від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею контакту, з місцем прикладання сили в зоні перелому (прямий перелом), це ушкодження не було небезпечним для життя і кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості; забиті рани обличчя, садна та синці обличчя, шиї, тулуба та кінцівок, крововиливи в м`які тканини волосяної частини голови, тулуба виникли зажиттєво від дії твердих тупих предметів, не були небезпечними для життя та мають ознаки легких тілесних ушкоджень; всі тілесні ушкодження, перелічені в п. 4 цих підсумків, могли бути спричинені ударами частин тіла людини, наприклад, руками, ногами, рівно як і ударами інших твердих тупих предметів; при нанесенні тілесних ушкоджень тіло ОСОБА_59 могло знаходитись в різних положеннях і позах; 6) при судово-токсилогічному дослідженні виявлено етиловий спирт концентрацією в крові 2,1 проміле, в сечі 2,8 проміле; зазначена концентрація алкоголю в крові за життя могла відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 1, а. с. 109-124);

-копію висновку експерта № 599/додат.1 від 30.08.2001 р., відповідно до якого 1) в крові та сечі ОСОБА_59 при судово-токсилогічному дослідженні виявлено етиловий спирт в концентрації відповідно 2,1 о/оо і 2,8 о/оо; стан алкогольного сп`яніння (орієнтовно, середня ступінь) не стоїть у причинному зв`язку зі смертю і не сприяло настанню смерті; не були виявлені у крові трупа алкалоїди, бурбітурати, фенотіазини та 1,4 бенздіазепіни; таким чином, не отримано даних про те, що незадовго до смерті ОСОБА_47 був у наркотичному чи токсилогічному стані; 2) при секційному і морфологічному дослідженнях будь-яких хронічних чи патологічних змін внутрішніх органів, в тому числі зі сторони серця не було виявлено; 3) в момент спричинення травми серця (розриву) місце прикладання сили дії тупого твердого предмету відповідало ділянці ІV міжребер`я лівої половини передньої поверхні грудей, де під час секції було виявлено довгастий синець з крововиливом в м`які тканини; дана ділянка відповідає проекції лівого шлуночка серця, яке в певній фазі скорочення може максимально наблизитись до внутрішньої сторони передньої стінки грудей; при цьому, як свідчить експертна практика, сила удару, достатня для розриву м`язів серця, можлива відносно невелика і косно-хрящовий каркас грудної клітки не ушкоджується; закриті розриви серця від удару в груди, які не супроводжуються ушкодженням кісток та хрящів каркасу грудної клітки, зустрічаються досить рідко, малоймовірні; зона перелому VІІ ребра зліва топографічно розташована на віддаленні від місць локалізації серця і синця в четвертому міжребер`ї; через це перелом ребра не зв`язаний причинно з механізмом розриву серця; 4) після удару в груди і виникненням розриву серця смерть настала не миттєво, оскільки ушкодження лівого шлуночка серця було відносно невеликим, а по мірі наповнення кров`ю порожнини серцевої сорочки і наступною тампонадою; в цей проміжок часу ОСОБА_47 міг здійснювати активні ціленаправлені дії; надання термінової спеціалізованої хірургічної допомоги могло запобігти настанню смерті (т. 1, а. с. 127-129);

-копію висновку експерта № 225 від 10.08.2001 р., згідно з яким кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В; в плямах на штанах та парі туфель, вилучених у ОСОБА_10 , наявності крові не встановлено; в плямах на сорочці (об. № 1, 2), вилученій у ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини; при визначенні групової належності крові знайдено антиген А; таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти-В і походження її від ОСОБА_13 не виключається (т. 1, а. с. 132-135);

-копію висновку експерта № 195 від 14.09.2001 р., відповідно до якого при дослідженні правого та лівого чорних чоловічих туфель кров не виявлена (т. 1, а. с. 138-140);

-копію висновку експерта № 247 від 21.08.2001 р., згідно з яким кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В; кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В; в плямах на штанах та парі туфель, вилучених у ОСОБА_10 , наявність крові не встановлена; в плямах на сорочці, вилученій у ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, при визначені групової належності крові виявлено антиген А; таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти-В і походження її від ОСОБА_10 не виключається (т. 1, а. с. 143-144);

-копію висновку експерта № 2398 від 16.08.2001 р., відповідно до якого у ОСОБА_60 мали місце тілесні ушкодження: синці голови, лівого стегна, перелом кута нижньої щелепи зліва, які утворились від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо, 07.07.2001 р.; синці голови, лівого стегна належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я; перелом кута нижньої щелепи зліва належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (т. 1, а. с. 147);

-копію висновку експерта № 2399 від 16.08.2001 р., згідно з яким у ОСОБА_61 мали місце синці лівого плеча, правої гомілки, які утворились від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо, 07.07.2001 р., та належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (т. 1, а. с. 150);

-копію висновку експерта № 2397 від 16.08.2001 р., відповідно до якого у ОСОБА_62 мали місце синці голови, тулуба, садна тулуба, правої верхньої та нижньої кінцівок, які утворились від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо, 07.07.2001 р., та належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (т. 1, а. с. 153);

-копію висновку експерта № 2400 від 16.08.2001 р., згідно з яким у ОСОБА_35 мали місце синці та садна обличчя та голови, синець та садно лівого плеча, синець грудної клітки зліва, садно лівого стегна, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо, 07.07.2001 р., і належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (т. 1, а. с. 156);

-копію протоколу відтворення обстановки і обставин події від 05.02.2002 р. з ОСОБА_63 , відповідно до якого останній розповів та показав на місці про обставини, які мали місце 07.07.2001 р. (т. 2, а. с. 15-18);

-протокол відтворення обстановки і обставин події від 08.02.2002 р. з ОСОБА_10 , згідно з яким останній розповів та показав на місці про перебіг подій, які мали місце на площі 8-го Березня 07.07.2001 р. біля 06.30 год., зазначивши, що були присутні ОСОБА_64 , ОСОБА_65 та ОСОБА_47 (т. 2, а. с. 26-30);

-копію висновку експерта № 19-к від 12.03.2002 р., відповідно до якого 1) розрив лівого шлуночка серця ОСОБА_59 обумовив розвиток ускладнення у вигляді тампонади серця, яка виявилась безпосередньою причиною смерті; між розривом серця, розвитком ускладнення тампонадою серця та смертю є причинний зв`язок; з обставин подій, що надані в матеріалах кримінальної справи, не вбачаються клінічні прояви інших ускладнень розриву серця, наприклад, кардіогенного шоку тощо; тампонада серця, як ускладнення розриву м`яза серця, не відразу призвела до втрати свідомості та смерті ОСОБА_59 , а через певний проміжок часу, по мірі накопичення у серцевій сорочці крові, яка здавила серце і припинила його роботу; ізольоване ушкодження м`язу серця, яке мало місце у ОСОБА_59 , не виключає таких активних цілеспрямованих дій потерпілим, як чинення опору нападаючому, мовлення, переміщення на відстань 12 км, підйом сходами до 5-го поверху тощо; на десятках випадків з судово-медичної практики показують, що самостійні активні цілеспрямовані дії можуть продовжуватися хвилини і години від моменту розриву серця, а при своєчасно проведеній операції потерпілі одужують; 2) таким чином, судово-медична комісія вважає можливим після отримання ОСОБА_66 розриву серця чинення активного фізичного опору, біг швидким темпом 208 м і більше протягом 10 хв. і більше; 3) як слідує з літературної практики, випадки розриву серця при відносно несильній тупій травмі грудної клітини, без ушкодження кісток скелетного каркасу грудей, відносяться до розряду казуїстичних; це пояснюється рідким збігом різних обставин механізму ушкодження м`язу серця (збіг за часом поштовху в груди і найбільшого кровонаповнення серця в первинній стадії циклу скорочення з одночасним притисканням його до внутрішньої поверхні грудної клітини в проекції прикладення зовнішньої сили); виходячи з наведеного, а також враховуючи порівняно несильну дію тупого предмету в груди ОСОБА_59 (судячи по характеру пошкодження синця грудей в зоні проекції серця), можна припустити, що якби поштовх в груди було здійснено раніше або пізніше моменту максимального кровонаповнення серця, то розриву м`язу серця могло б не статися; 4) характер тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_59 , не виключає можливість утворення деяких з них, наприклад, закритої травми грудей з розривом серця внаслідок падіння з висоти власного зросту і зіткнення передньої стінки грудної клітини з таким твердим предметом, як дорожній бордюр; більш конкретно дане питання може бути уточнене при аналізі даних відтворення обставин і обстановки подій, проведеному за участю судового експерта (т. 2, а. с. 36-44);

-копію протоколу відтворення обстановки і обставин події від 18.04.2002 р. з ОСОБА_67 , згідно з яким остання пояснила і показала на місцевості, де між ОСОБА_68 та ОСОБА_66 виник конфлікт і яким чином ОСОБА_41 наніс ОСОБА_69 удар в область плеча (т. 2, а. с. 50-52);

-копію протоколу відтворення обстановки і обставин події від 30.04.2002 р. з ОСОБА_11 , відповідно до якого останній розповів та показав на місцевості, де саме між ОСОБА_68 та ОСОБА_66 виникла сварка, в ході якої вони наносили один одному удари; куди після цього побіг ОСОБА_47 ; місце, де ОСОБА_41 та ОСОБА_47 впали, зачепившись за бордюр; яким чином ОСОБА_47 лежав на бордюрі після падіння; яким було положення ОСОБА_59 після нанесення ОСОБА_42 удару останньому в обличчя, повідомивши, що коли ОСОБА_47 намагався піднятись, він наніс ОСОБА_69 удар ногою в обличчя, внаслідок чого той знову впав на землю; в якій позі знаходився ОСОБА_47 після нанесення тому удару ногою в обличчя, пояснивши, що після цього він наніс ОСОБА_69 два удари ногою в область нирок (т. 2, а. с. 71-76);

-копію висновку експерта № 284 від 13.01.2003 р., згідно з яким наявність на передній поверхні грудей на рівні 4-го міжребер`я (на рівні сосків) довгастого переривчастого горизонтального синця розмірами 10х2,5 см, відсутність в проекції цього синця переломів ребер дають підставу виключити можливість виникнення розриву серця у ОСОБА_13 за рахунок падіння його з висоти власного зросту і зіткнення грудної клітки з бордюром; цей розрив міг стати наслідком як стрибка ОСОБА_61 на груди потерпілого, так і удару ОСОБА_35 в груди потерпілого, при умові, що ОСОБА_13 в цей момент знаходився у горизонтальному положенні; характер розриву серця у ОСОБА_13 (розрив міокарду смугастої форми розміром 1х0,3-0,2 см, що під кутом через м`яз серця продовжується наскрізь в лівий шлуночок) за наявності у порожнині серцевої сорочки біля 600 мл темно-червоного кольору крові з багатим числом рихлих згорток дає підставу припустити, що смерть ОСОБА_13 настала не одразу після спричинення йому цього розриву і він мав змогу до втрати свідомості пробігти швидким темпом 208 м і чинити активний фізичний опір; зважаючи на результати судово-гістологічного дослідження у ОСОБА_13 виявлені ознаки шокової реакції (т. 2, а. с. 95-105);

-копію висновку експерта № 72 від 25.12.2002 р., відповідно до якого у ОСОБА_13 констатовано нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів; зміни реологічних властивостей крові; ознаки шокової реакції в легенях на фоні застійних змін в них, ознаки шокової реакції в печінці; зерниста дистрофія печінки, нирок, міокарда; набряк головного мозку на фоні хронічної менінгоенцефалопатії; хронічний межуточний гепатит; фібропластичний перакардит (т. 2, а. с. 109-110);

-копію висновку експерта № 439/1355 від 05.12.2002 р., згідно з яким на одежі потерпілого ОСОБА_13 слідів взуття, придатних для встановлення групової належності, не виявлено (т. 2, а. с. 116-118);

-протокол відтворення обстановки і обставин події від 11.03.2003 р. з ОСОБА_10 , відповідно до якого останній розповів та показав на місцевості, де і яким чином між ним та ОСОБА_66 виникла сварка, яка переросла в нанесення один одному ударів, куди побіг ОСОБА_47 , як вони разом впали на землю, як за ОСОБА_66 побіг ОСОБА_64 , яким чином ОСОБА_64 стрибнув ОСОБА_69 на верхню частину тіла (т. 2, а. с. 120-122).

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілої, свідків, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт наявності конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 з приводу того, що ОСОБА_14 товариш ОСОБА_13 здійснив загальний виклик водіїв таксі, внаслідок чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження. Дана обставина в судовому засіданні сторонами не оспорювалась і не заперечувалась. Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні при цьому заперечив наявність у нього умислу на умисне позбавлення ОСОБА_13 життя, зазначаючи, що після зупинки автомобіля, ОСОБА_13 витягнув його на вулицю і намагався його вдарити, чому завадив ОСОБА_11 , який стояв між ними. ОСОБА_10 при цьому в судовому засіданні повідомив, що після цього ОСОБА_13 почав віддалятись від них і він почав наздоганяти ОСОБА_13 , оскільки він єдиний, хто знав, де можна знайти ОСОБА_14 , у якого залишились його ( ОСОБА_10 ) речі. ОСОБА_10 також повідомив суду, що ОСОБА_13 , розвернувшись, вдарив його в груди, внаслідок чого він присів, а ОСОБА_11 продовжив наздоганяти ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що не пам`ятає, як розвився конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , однак він їх розборонити не намагався, намагаючись заспокоїти словесно. Також свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що за ОСОБА_13 побіг ОСОБА_10 , але не наздогнав його. Він побіг за ними майже одразу, оскільки вони добігали до повороту і він хотів не допустити бійки. Він першим наздогнав ОСОБА_13 , поклав йому руку на плече і той одразу ж його вдарив. Після цього він кулаком вдарив ОСОБА_13 в обличчя, внаслідок чого той сів й він двічі вдарив ОСОБА_13 по ногах. Він не бачив, щоб ОСОБА_10 бив ОСОБА_13 .

Разом з тим, суд враховує, що 19.06.2007 р. Апеляційним судом Вінницької області ухвалено вирок, відповідно до якого ОСОБА_11 засуджений за п. «і» ст. 93 КК України (1960 року) у зв`язку з вчиненням спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисного вбивства ОСОБА_13 при обтяжуючих обставинах: за попереднім зговором групою осіб. Згідно з ухвалою Верховного Суду України від 24.01.2008 р. вирок від 19.06.2007 р. в частині засудження ОСОБА_11 за п. «і» ст. 93 КК України (1960 року) залишено без змін.

З матеріалів провадження також вбачається, що в ході досудового розслідування з ОСОБА_11 було проведено ряд слідчих дій, зокрема, відтворення обстановки і обставин події, в ході якої ОСОБА_11 давав інші пояснення стосовно обставин спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. В судовому засіданні ОСОБА_11 неузгодженість показань, наданих в судовому засіданні, з відомостями, які він повідомляв під час проведення з ним відтворення обстановки та обставин події мотивував тим, що пройшов значний проміжок часу. Разом з тим, суд враховує, що вказані відомості, отримані в ході проведення з ОСОБА_11 відтворення обстановки та обставин події, узгоджуються з відомостями, отриманими 08.02.2002 та ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході проведення відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_10 . Крім того, вказаний механізм виникнення у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень за обставин, на які посилались ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під час проведення з ними відтворення обстановки та обставин події узгоджується з висновками проведених у справі судово-медичних експертиз.

Сторона захисту в судовому засіданні посилалась на недоведеність в судовому засіданні умислу ОСОБА_10 на умисне спричинення ОСОБА_13 смерті. Як на підставу для такого твердження захисник ОСОБА_10 посилалась на висновки проведених у справі судово-медичних експертиз, зокрема, № 599 від 08.08.2001 р., № 599/додат.1 від 30.08.2001 р. та № 19-к від 12.03.2002 р., № 284 від 13.01.2003 р., згідно з якими смерть ОСОБА_13 настала не одразу після спричинення йому тілесних ушкоджень і її можна було б попередити у разі надання ОСОБА_13 термінової медичної допомоги. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_10 не обвинувачується у залишенні ОСОБА_13 в небезпеці й дослідження даної обставини виходитиме за межі висунутого ОСОБА_10 обвинувачення. Крім того, суд враховує, що ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_11 не є фахівцями у галузі медицини.

Крім того, як слідує з ухвали Верховного Суду України від 24.01.2008 р., дії ОСОБА_11 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, свідчать про наявність наміру на позбавлення ОСОБА_13 життя, оскільки кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_13 , свідчать про те, що йому були завдані численні удари в життєво важливі органи. При цьому Верховний Суд України зазначив, що особи, які завдавали зазначені тілесні ушкодження, могли й повинні були усвідомлювати, що від їх дій настане смерть ОСОБА_13 .

З огляду на викладене суд вважає, що дії ОСОБА_10 охоплюються складом злочину, передбаченого п. «і» ст. 93 КК України (1960 року), за ознаками умисного вбивства, вчиненого за попереднім зговором групою осіб.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого зло чину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Підсудний ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Однак суд враховує, що ОСОБА_10 вчинив особливо тяжкий злочин.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин справи, особи підсудного, його ставлення до вчиненого, позиції потерпілої щодо виду та міри покарання, необхідного призначити підсудному, суд вважає, що виправлення підсудного без ізоляції його від суспільства не можливе, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Суд враховує, що підсудний ОСОБА_10 протягом тривалого часу уникав органів досудового розслідування, а тому відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 48 КК України (1960 року) суд не вбачає підстав для застосування давності до ОСОБА_10 і вважає за необхідне призначене йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк допустити до виконання.

Потерпіла ОСОБА_7 під час досудового розслідування заявила цивільний позов, відповідно до якого просила стягнути з ОСОБА_10 на її користь 200 тис. грн. моральної шкоди.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги роз`яснення, надані в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.

Аналізуючи доводи потерпілої, викладені у позовній заяві, суд враховує, що останньою відповідно до ст. 60 ЦПК України, за правилами якої здійснюється розгляд цивільного позову, не мотивовано, з чого вона виходила оцінюючи завдану їй моральну шкоду в розмірі 200 тис. грн. Разом з тим, суд враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілої, ступінь винуватості обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вимоги розумності та справедливості, а тому вважає, що заявлені потерпілою позовні вимоги в частині відшкодування завданої їй моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого п. «і» ст. 93 КК України (1960 р.), та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання, зарахувавши строк перебування під вартою з 26.12.2001 р. по 26.02.2002 р. та з 03.03.2008 р. по 08.11.2012 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 строк перебування під вартою з 26.12.2001 р. по 26.02.2002 р. та з 02.09.2008 р. по 08.11.2012 р. з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 8979 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 45 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 100000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку суду.

Головуючий:
Судді: