Провадження № 1-в/592/19/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника Сумської виправної колонії Управління ДПтС України в Сумській області (№ 116) : ОСОБА_4 ,
засудженого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Хотінь Сумського району Сумської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, який має базову вищу освіту, українця, громадянина України, засудженого 02.06.2011 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, невійськовозобов`язаного, -
У відкритому судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в його клопотанні. Він просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України.
У відкритому судовому засіданні представник Сумської виправної колонії Управління ДПтС України в Сумській області (№ 116) ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Він пояснив суду про те, що засуджений ОСОБА_5 не стає на шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення) є недоцільним.
У відкритому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 23.06.2016 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 02.06.2011 року за ч. 2 ст. 121 КК України, було відмовлено. А повторне клопотання з питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у разі відмови суду щодо осіб, засуджених за тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути подане не раніше як через один рік з дня винесення ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання. Оскільки з дня винесення ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання один рік не минув, відтак, на його думку, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.
Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , думку представника Сумської виправної колонії Управління ДПтС України в Сумській області (№ 116) ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши клопотання, документи, матеріали особової справи засудженого, дослідивши судові рішення, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.
27.03.2010 року о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) , що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Із змісту характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 29.12.2016 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 не стає на шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення) недоцільно (а. с. 9) .
Із змісту довідки про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_5 від 29.12.2016 року вбачається, що за період з 14.02.2011 року до 26.01.2015 року він 25 (двадцять п`ять) разів притягався до дисциплінарної відповідальності (стягнення погашені) та 3 (тричі) був заохочений (а. с. 10) .
Із змісту довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№ 116) капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 вбачається, що станом на 04.01.2017 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 , 1989 року народження, становить 10 місяців 09 днів (а. с. 11) .
Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених КК України.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.
Під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2 4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.
Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених КВК України, законами України і встановлених вироком суду.
Засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому КВК України і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
У разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.
Крім того суд вважає за можливе взяти до уваги положення п/п б п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року із змісту якого вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України) .
Крім того суд вважає за можливе взяти до уваги положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року із змісту якого вбачається, що, якщо при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування основного покарання суд відмовив у такому звільненні від додаткового покарання, повторний розгляд цього питання можливий лише після закінчення строків, передбачених КПК України.
Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які врегульовують вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Отже, оскільки засуджений ОСОБА_5 не стає на шлях виправлення та застосування до нього ст. 81 КК України є недоцільним, оскільки засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тобто не довів того, що його зразкова поведінка та сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, оскільки з дня винесення ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тобто з 29.03.2016 року, один рік не минув, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Хотінь Сумського району Сумської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, який має базову вищу освіту, українця, громадянина України, засудженого 02.06.2011 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, невійськовозобов`язаного, слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 63 Конституції України; ст. ст. 376, 537, 539 КПК України; ст. ст. 74, 81 КК України; ст. ст. 7, 107, 130, 154 КВК України, -
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Хотінь Сумського району Сумської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, який має базову вищу освіту, українця, громадянина України, засудженого 02.06.2011 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, невійськовозобов`язаного, відмовити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути оскаржена.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1