Провадження № 11-сс/782/15/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2017 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Луганській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, строк тримання під вартою обчислено з моменту його доставки в Україну - 18.01.2017 року до 18.03.2017 року.

Обставини кримінального правопорушення, як вони викладені в ухвалі слідчого судді, свідчать про те, що 27.08.2016, приблизно о 04.00 годині більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вийшов з приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Г.Сковороди, 125 та направився за місцем дислокації прикордонної оперативно-бойової комендатури Державної прикордонної служби України, за адресою: АДРЕСА_1 де у теперішній час проходить військову службу.

В цей час на автомобільній стоянці біля входу до приміщення вказаного кафе знаходився автомобіль «MERCEDES-BENZ S350 TD», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , біля якого знаходились ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , також перебував у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , реалізуючи умисел направлений на вчинення хуліганських дій, розуміючи, що вони перебувають у громадському місці, покликали ОСОБА_12 , та почали висловлювати в його адресу грубою нецензурною лайкою, тим самим грубо порушуючи норми моралі та правила поведінки у суспільстві, мотивуючи це тим, що він нібито розбив скло заднього виду автомобіля.

ОСОБА_13 , підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився біля автомобіля та пояснив йому, що не має ніякого відношення до пошкодження скла його автомобіля, в результаті чого між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , виник словесний конфлікт.

В подальшому ОСОБА_15 , продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, нічого не пояснюючи, наніс ОСОБА_16 , удар кулаком руки в ліву сторону обличчя та ще один удар ногою по тулубу, від вказаних ударів ОСОБА_13 , впав на живіт обличчям до землі, після чого ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_11 , нанесли по обличчю та тулубу ОСОБА_12 не менше десяти ударів.

Після чого ОСОБА_8 , наказав ОСОБА_11 , відкрити багажник його автомобіля та дістати будь-який предмет з метою спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_16 .

ОСОБА_11 , виконуючи його вимоги відкрив багажник автомобілю «MERCEDES-BENZ S350 TD», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , та дістав з нього домкрат та передав його ОСОБА_8 . ОСОБА_8 , взяв до рук домкрат та наніс ним один удар по потиличній частині голові та два удари по спині ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, за ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Також, після вчинення хуліганських дії відносно ОСОБА_12 , що супроводжувалися спричиненням йому протягом приблизно 5 хвилини тілесних ушкоджень, 27.08.2016 приблизно о 04.00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля кафе-бару «БАРДАК», за адресою: вулиця ім. Г. Сковороди, 125, м. Лисичанськ Луганської області, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_12 , із застосуванням фізичних страждань, що виразилися в заподіянні тілесних ушкоджень, схопити його попід руки та проти його волі помістили до багажника автомобіля «MERCEDES-BENZ S350 TD», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , та повезли в напрямку міста Сєвєродонецька Луганської області.

Під час руху до м. Сєвєродонецька, , ОСОБА_8 зупинив автомобіль, разом з ОСОБА_11 пересадили ОСОБА_17 з багажника до салону вказаного автомобіля на заднє сидіння, після чого ОСОБА_8 , сів на заднє сидіння ліворуч від ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 праворуч. Знаходячись у салоні автомобіля ОСОБА_8 ліктем правої руки наніс ще один удар у ніс ОСОБА_16 .

Далі, 27.08.2016 приблизно о 04.30 годин в районі будинку АДРЕСА_2 , невідомі особи із застосуванням насильства відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 .

В подальшому протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_11 27.08.2016 о 04.38 були припинені співробітниками Управління патрульної поліції Національної поліції в м. Лисичанську, Сєвєродонецьку та м. Рубіжне біля будинку № 362 по вулиці ім. В. Сосюри в м. Лисичанську Луганської області.

На ухвалу слідчого судді від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 надійшла апеляційна скарга, в якій апелянт вказує, що під час розслідування кримінального провадження були допущені порушення права на захист підозрюваного. Вказує, що під час розгляду клопотання суд передчасно дійшов висновку про вагомість наявних доказів. Вважає, що наведені в ухвалі суду ризики є необґрунтованими. Зазначає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного. Також вказує, що слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 182, 183 КПК України не визначив розмір застави.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вимоги ч.3 ст. 407 КПК України зобов`язують суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на ухвали слідчого судді, залишити ухвалу без змін, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного в їх сукупності.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, з урахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 296 та ч.2 ст. 146 КК України, а також враховуючи наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаному у клопотанні слідчого ризику.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо підозрюваного обмежувальних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.
Це і відомості, які викладені у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що 27.08.2016 ОСОБА_18 та ОСОБА_19 спричинили йому тілесні ушкодження після чого помістили його у багажник автомобіля, свідчення працівників патрульної поліції ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які пояснили, що потерпілий ОСОБА_13 в їх присутності вказав на ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , як на тих осіб, які спричинили йому тілесні ушкодження 27.08.2016. Свідкі ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 пояснили, шо 27.08.2016 син голови Лисичанської міської ради ОСОБА_25 та незнайомий їм чоловік спричинили тілесні ушкодження ще одному раніше незнайомому їм чоловіку, після чого погрузили постраждалого до багажнику автомобіля «Мерседес» сірого кольору та відвезли в напрямку р. Сіверський Донець. Відповідно до протоколу огляду відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції у м. Лисичанськ, які 27.08.2016 зупинили автомобіль «Mercedes-Benz» S-350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілий ОСОБА_13 , вказав що саме ОСОБА_11 та ОСОБА_8 спричинили йому тілесні ушкодження.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.296 та ч.2 ст. 146 КК України є обґрунтованою.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисники просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як зазначається в рішеннях Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Крім того, судова колегія у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, погоджується з висновком слідчого судді при обранні запобіжного заходу тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 176, 177, 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави в даному кримінальному провадженні, так як злочини вчинено із застосуванням насильства та погрозою його застосування.
Керуючись ст. ст. 176, 178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2017 року якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів гривень залишити без змін.

Апеляцію адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2017 якою обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
__________________ _________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3