УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Святошинського РС КМВ з питань пробації ЦМУ ПВ КПП МЮ про заміну засудженому ОСОБА_3 покарання,
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться вказане клопотання заявника, яке обґрунтоване тим, що засуджений за вироком цього ж місцевого суду ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу не виконав, тож заявник просить змінити йому це покарання, у порядку ст.ст. 53, 80 КК України, ст. 26 КВК України, на громадські роботи або позбавлення волі.
У судове засідання засуджений та прокурор будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду клопотання (подання), згідно ст. 135 КПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомии, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, та думку прокурора, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.
Тож, суд, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням, приходить до наступного.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає клопотання покладається обов`язок доведення перед судом обставин вказаних у клопотанні, шляхом подання належних і допустимих доказів у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України,зокрема, у даному випадку, з положень ст.ст. 53, 80 КК України, ст. 26 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України в їх системному зв`язку випливає, що заміна покарання у виді штрафу на громадські роботи можлива за наявності таких умов: особа має бути за вироком суду засуджений до штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, засуджений у місячний строк після набрання вироком суду законної сили не сплатив штраф та не повідомив відповідний суд шляхом представлення документа про таку сплату; відсутні обставини передбачені ст. 80 КК України, які б обумовлювали звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, тож саме ці обставини повинен довести заявник, однак, у цій ситуації, дані обставини залишилися поза увагою інспектора пробації.
Також, заявником до клопотання не долучено НПА, який би підтверджував факт не сплати штрафу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 53, 80 КК України, ст. 26 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання начальника Святошинського РС КМВ з питань пробації ЦМУ ПВ КПП МЮ про заміну засудженому ОСОБА_3 покарання, - відмовити.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
С у д д я :