АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/525/17 Справа № 200/7153/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року м. Дніпро

22 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2017 року відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єреван Вірменії, без громадянства, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 89 КК України судимостей не має,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 00 годин 01 хвилин 04 липня 2017 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ризики, які встановлені при обранні запобіжного заходу, не зменшилися.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваним ОСОБА_10 та його захисником ОСОБА_7 подано апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати ухвали слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї скарги, Тоноян посилається на те, що при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, було порушено його право на захист, оскільки йому не було надано клопотання та додані до нього документи на вірменській або російській мові.

Захисник в обґрунтування своєї апеляційної скарги послалась на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та невмотивованою, оскільки прийнята без об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених та оцінених судом. Так, апелянт зазначає, що на її думку, слідчий суддя не обґрунтував свої висновки щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і обмежився лише їх переліком. Крім того, захисник вказує, що слідчим суддею не враховано дані, які характеризують особу, а саме: те, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, зареєстрований, раніше не судимий, до адміністративного правопорушення не притягувався, має місці соціальні зв`язки, на забезпеченні має неповнолітню дитину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які, підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Крім того, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Також, Європейський суд з прав людини (рішення «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.
При цьому одного лише зазначення в клопотанні про продовження строку тримання під вартою запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування є недостатньо.
Між тим, в клопотанні про продовження стоку тримання під вартою слідчий послався лише на докази, які підтверджують обґрунтованість підозри та необхідність провести ряд слідчих дій.
Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та те, що ризики, які встановлені при обранні запобіжного заходу, не зменшилися. Між тим, слідчим суддею, всупереч вимогам ст. 199 КПК України, не зазначено виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені у кримінальному провадженні ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає що, продовжуючи ОСОБА_8 строк тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 177,178, 183, 199 КПК України та вимог Європейського суду з прав людини, які вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_10 тривалий час проживає на території України, має місці соціальні зв`язки, а саме перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою України ОСОБА_11 , має на утриманні неповнолітню дитину та матір пенсійного віку, яка з 23 травня 2011 року постійно проживає на території України, про що свідчить відповідна посвідка. Крім того, Тоноян судимостей не має, відомостей щодо негативних характеристик останнього, матеріали провадження не містять, як і не містять відомостей щодо перешкоджанню ОСОБА_10 у будь-який спосіб кримінальному провадженню.
Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_12 підозрюється, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, ступінь соціальних зв`язків, наявність утриманців, приймаючи до уваги обсяг і характер слідчих дій, які необхідно виконати до завершення досудового слідства, та вважає, що запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 395, 404,405 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 3 травня 2017 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 липня 2017 року.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язання виконувати обов`язків, передбачені ст. 194 КПК України до 04 липня 2017 року, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: