АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

представника ТОВ «Зорг Біогаз Україна» ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Зорг Біогаз Україна» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт у кримінальному провадженні №0000701 на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках ТОВ «Зорг Біогаз Україна» () № НОМЕР_1 (980 українська гривня) відкритий у АТ «КІБ» МФО 322540; № НОМЕР_2 (980 українська гривня) відкритий у АТ «УкрСиббанк (МФО 351005); № НОМЕР_3 (980 українська гривня) № НОМЕР_4 (643 російський рубль) № НОМЕР_5 (980 українська гривня), № НОМЕР_6 (840 долар США) № НОМЕР_7 (978 ЄВРО) відкритих у АТ «Райффайзен банк аваль» у м. Києві (МФО 380805); № НОМЕР_8 ( 980українська гривня) відкритий Казначейством України (ел. адм. подат.) МФО 899998

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст.. 170 КПК України та грошові кошти, які знаходяться на рахунках вказаного юридичної особи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому слідчий суддя вважає доведеною необхідність накладення арешту на вказані грошові кошти з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Зорг Біогаз Україна» ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Зорг Біогаз Україна». Апелянт вважає, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованим.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що службові особи «ТОВ «Зорг Біогаз Україна»» не є стороною у кримінальному провадженні, жодній особі (директорам) ТОВ «Зорг Біогаз Україна» не повідомлено про підозру, не пред`явлено жодних вимог щодо цивільного позову, ніякі слідчі дії не проводились щодо «ТОВ «Зорг Біогаз Україна», а тому, застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, необхідністю відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та необхідністю стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди порушує права товариства, оскільки «ТОВ «Зорг Біогаз Україна»» здійснює законну діяльність. Крім того вказує апелянт, що стороною обвинувачення не встановлено та в клопотанні про накладення арешту не зазначено суму збитків та суму коштів, яка знаходиться на рахунках товариства, а за таких обставин посилання органу досудового розслідування і суду, що вказане майно має відношення до розслідування вчинених злочинів та є предметом злочину є необґрунтованими.

Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що ні він, ні власники майна присутніми під час розгляду клопотання не були, ухвалу слідчого судді отримали лише 01.08.2017 року

. В судове засідання апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 25.07.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, представники власника майна також присутніми під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не були, ухвалу слідчого судді отримали лише 01.08.2017 року колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів провадження, Четвертим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.06.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 191 КК України.

24.07.2017 року слідчий в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках ТОВ «Зорг Біогаз Україна» () № НОМЕР_1 (980 українська гривня) відкритий у АТ «КІБ» МФО 322540; № НОМЕР_2 (980 українська гривня) відкритий у АТ «УкрСиббанк (МФО 351005); № НОМЕР_3 (980 українська гривня) № НОМЕР_4 (643 російський рубль) № НОМЕР_5 (980 українська гривня), № НОМЕР_6 (840 долар США) № НОМЕР_7 (978 ЄВРО) відкритих у АТ «Райффайзен банк аваль» у м. Києві (МФО 380805); № НОМЕР_8 ( 980українська гривня) відкритий Казначейством України (ел. адм. подат.) МФО 899998 , посилаючись на те, що зазначене майно є предметом та доказом розслідування злочинів передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 191 КК України, здобуті злочинним шляхом та є речовими доказами і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту грошових коштів, достатності доказів розміру можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Об`єктивних підстав вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Зорг Біогаз Україна» виступали знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення, або ж відповідні сліди кримінального правопорушення, не має. Відсутні такі дані і в ЄДРДР. При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що орган досудового розслідування звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України. Проте, таких дій органом досудового розслідування вчинено не було, в матеріалах по розгляду клопотання відсутня постанова про визнання грошових коштів на банківських рахунках ТОВ «Зорг Біогаз Україна» речовими доказами, як і не зазначено та належним чином не обґрунтовано, яким чином грошові кошти мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитись на них та чи можна взагалі їх використовувати як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено.

Крім того колегія суддів зважує і на ту обставину, що в матеріалах провадження відсутнє повідомлення про підозру службовим особам ТОВ «Зорг Біогаз Україна» у вчиненні злочинів ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 191 КК України, не заявлено цивільного позову у порядку, встановленому ст.128 КПК України, відсутні відомості про причетність ТОВ ТОВ «Зорг Біогаз Україна» до вчинення злочину, з приводу якого проводиться досудове розслідування у вищенаведеному кримінальному провадженні, що спростовує посилання слідчого судді про накладення арешту з метою забезпечення можливості конфіскації майна, відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням та є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

З урахуванням викладених обставин, які свідчать про порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника ТОВ «Зорг Біогаз Україна» задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Зорг Біогаз Україна» ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року -

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Зорг Біогаз Україна» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт у кримінальному провадженні №0000701 на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках ТОВ «Зорг Біогаз Україна» () № НОМЕР_1 (980 українська гривня) відкритий у АТ «КІБ» МФО 322540; № НОМЕР_2 (980 українська гривня) відкритий у АТ «УкрСиббанк (МФО 351005); № НОМЕР_3 (980 українська гривня) № НОМЕР_4 (643 російський рубль) № НОМЕР_5 (980 українська гривня), № НОМЕР_6 (840 долар США) № НОМЕР_7 (978 ЄВРО) відкритих у АТ «Райффайзен банк аваль» у м. Києві (МФО 380805); № НОМЕР_8 ( 980українська гривня) відкритий Казначейством України (ел. адм. подат.) МФО 899998 - скасувати.

Постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000701 на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках ТОВ «Зорг Біогаз Україна» () № НОМЕР_1 (980 українська гривня) відкритий у АТ «КІБ» МФО 322540; № НОМЕР_2 (980 українська гривня) відкритий у АТ «УкрСиббанк (МФО 351005); № НОМЕР_3 (980 українська гривня) № НОМЕР_4 (643 російський рубль) № НОМЕР_5 (980 українська гривня), № НОМЕР_6 (840 долар США) № НОМЕР_7 (978 ЄВРО) відкритих у АТ «Райффайзен банк аваль» у м. Києві (МФО 380805); № НОМЕР_8 ( 980українська гривня) відкритий Казначейством України (ел. адм. подат.) МФО 899998 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4148/2017 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_7
Доповідач - ОСОБА_1