Дата документу 27.12.2016

Справа № 334/2804/16-к
Провадження № 1-кп/334/276/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ручаївка, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, який має не повну середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця мешкання, раніше судимого:
- 08.12.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст..70 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;
- 14.08.2012 року, Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст185, ч. ст.259, ч.2 ст.289, ст.69, ч.1 ст.70 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, приєднати частину покарання по вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2011 року, та визначити загальне покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі, 23.11.2015 року, на підставі рішення Бердянського районного суду Запорізької області від 13.11.2015 року, умовно - достроково звільнений з невідбутим терміном покарання 10 місяців 26 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.4 ст. 186 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Широке, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, який має не повню середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

13.02.2016 року, близько о 15:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де він перебував за згодою власника - ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав особисте майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме:
-металеві ворота, розміром 2,5x2 м., які знаходились на гаражі, вартістю 2000 гривень;
-металеві двері, розміром 2x1 м., які знаходились на гаражі, вартістю 1000 гривень;
-металеві двері, розміром 2x1 м., які знаходились на сараї, вартістю 1000 гривень.
Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 , завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень.
Крім того, 14.02.2016 року, близько о 01:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи за раніше розробленим злочинним планом, звернувся до свого знайомого ОСОБА_9 , та попросив надати свій мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, на що ОСОБА_9 погодився, та передав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон моделі «Prestigio MultiPhone PSP 5453 Duo» вартістю 2792 гривень.
Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , вийшов з приміщення будинку. Вийшовши з приміщення будинку, ОСОБА_4 , розуміючи, що на даному етапі він має реальну можливість розпоряджатись та користуватись вищевказаним мобільним телефоном, з метою швидкого залишення місця вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі мобільний телефон моделі «Prestigio MultiPhone PSP 5453 Duo», вийшов з території домоволодіння АДРЕСА_3 , та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_9 , завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2792 гривень,
Крім того, 13.03.2016 року, близько о 20:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на 8 поверсі 1 під`їзду будинку № 12 по вул. Дегтярьова в м. Запоріжжя, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, створив умови, за яких неповнолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були переконані в тому, що ОСОБА_4 застосує відносно них насильство, яке не є небезпечним для їх життя чи здоров`я, повідомив, щоб вони віддали йому свої мобільні телефони.
Побоючись за своє здоров`я, усвідомлюючи рішучість та наполегливість ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_10 передав йому наявний у нього мобільний телефон моделі «Lenovo А 390», який належить його батьку ОСОБА_12 , вартістю 1500 гривень, та неповнолітній ОСОБА_11 передав ОСОБА_4 наявний у нього мобільний телефон моделі «Nokia 220», вартістю 400 гривень, який належить його матері ОСОБА_13 .
Далі, ОСОБА_4 , розуміючи, що на даному етапі він має реальну можливість розпоряджатись та користуватись вищевказаними мобільними телефонами, з метою швидкого залишення місця вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі мобільний телефон моделі «Lenovo А 390» та мобільний телефон моделі «Nokia 220», вийшов з під`їзду будинку АДРЕСА_4 , та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_12 завдано матеріальну шкоду на суму 1500 гривень, та потерпілій ОСОБА_13 на суму 400 гривень.
Крім того, 17.03.2016 року, приблизно о 07 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , проникли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_5 , та достовірно знаючи про те, що у приміщенні будинку знаходилась ОСОБА_14 підійшли до вхідних дверей будинку.
В момент, коли ОСОБА_14 відкривала вхідні двері будинку, ОСОБА_4 потяг двері на себе, тим самим проти волі потерпілої відчинив їх.
Далі ОСОБА_5 заштовхав ОСОБА_14 до приміщення будинку із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Після, чого ОСОБА_4 знаходився біля ОСОБА_14 у приміщенні будинку з метою унеможливленая з боку потерпілої перешкодити вчиненню кримінального правопорушення.
Знаходячись біля ОСОБА_14 , ОСОБА_4 погрожував застосуванням насильства до потерпілої у випадку, якщо вона буде перешкоджати протиправним діям.
У вказаний час, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні будинку №8 по вул. Прогресивній в м. Запоріжжя, відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 на загальну суму 8 500 гривень, наручним годинником фірми «Luch», вартістю 5000 гривень, золотим наручним годинником фірми «Заря», вартістю 15 000 гривень, наручним годинником фірми «Заря», вартістю 5000 гривень та грошовими коштами ОСОБА_15 на загальну суму 180 000 гривень та 800 доларів США.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину за вищенаведеними обставинами визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно ним булим скоєнні зазначені кримінальні правопорушення, у скоєному він розкаюється, цивільні позови потерпілих визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину за вищенаведеними обставинами визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно ним було скоєно зазначене кримінальне правопорушення, у скоєному він розкаюється, цивільні позови потерпілих визнає у повному обсязі.

Крім того, вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.4 ст. 186 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, наданими прокуром у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.01.2016 року.

- протоколом огляду місця події від 14.02.2016 року.

- протоколом огляду місця події від 03.03.2016 року.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2016 р.

- протоколом огляду місця події від 14.03.2016 року.

- протоколом огляду місця події від 17.03.2016 року.

- протоколом огляду місця події від 26.03.2016 року.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.03.2016 року.

Крім того, вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, наданими прокурорами у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.03.2016 року.

- протоколом огляду місця події від 26.03.2016 року.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.03.2016 року

У судовому засіданні, стосовно епізоду 13 лютого 2016 року, потерпілий ОСОБА_8 пояснив наступне. Після 30х чисел грудня 2015 року ОСОБА_4 , з дозволу ОСОБА_8 , почав проживати за адресою: АДРЕСА_3 . 14.02.2016 року, за місцем мешкання останнього, зникли металеві ворота та двері, які знаходилися на гаражі, та металеві двері, які знаходилися на сараї. Разом з цим зник і сам ОСОБА_4 . Після чого потерпілий звернувся до поліції. Через два дні потерпілому зателефонував брат ОСОБА_4 ОСОБА_16 , та повідомив, що викрадені речі знаходяться у приймальні металобрухту. Разом з ОСОБА_17 потерпілий приїхав до приймальні металобрухту та виявив зниклі речі, котрі описували співробітники міліції, де зараз знаходяться вказані речі йому не відомо.

У судовому засіданні, стосовно епізоду 13 березня 2016 року, потерпілий ОСОБА_10 пояснив наступне.13 березня 2016 року до нього подзвонила його подруга, та запросила до себе додому. Він приїхав до неї за адресою: АДРЕСА_4 , де до нього підійшли чоловіки, серед яких був ОСОБА_4 , та запропонували йому віддати їм телефон, він погодився оскільки дуже налякався. В результаті чого телефон йому не повернули.

У судовому засіданні, стосовно епізоду 13 березня 2016 року, потерпілий ОСОБА_12 пояснив наступне.13 березня 2016 року йому розповів його син, що якісь чоловіки відібрали у нього телефон, після чого подзвонив у міліцію, та разом із сином та знайомим поїхали на розшуки ОСОБА_4 , його не знайшли, та поїхали писати заяву про скоєний злочин, у райвідділ міліції.

У судовому засіданні, стосовно епізоду 17 березня 2016 року, потерпілий ОСОБА_18 пояснив наступне. 17 березня 2016 року йому подзвонили родичі та повідомили, що його домоволодіння разом із дружиною пограбували. Коли він приїхав до дому, то побачив, що всі речі розкидані. Пропали гроші у розмірі 180000 гривень, 800 доларів США та часи. ОСОБА_4 він знає, так як останній працював у нього.

У судовому засіданні, стосовно епізоду 17 березня 2016 року, потерпіла ОСОБА_14 пояснила наступне. 17 березня 2016 року к нею додому увірвались два чоловіка, в яких вона упізнала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після чого затягли її у кімнату, де за нею стежив ОСОБА_5 , тим часом як ОСОБА_4 шукав по всьому дому ціні речі. Після чого, разом з майном, втекли з місця скоєння злочину. Серед майна, яке забрали грабіжники, були грошові кошти чоловіка у розмірі 180000 гривень, 800 доларів США, 8500 гривень, які належали їй та 3 годинники.

Таким чином, аналізуючи всі здобуті докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що провина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовом засіданні.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:

по епізоду 03.02.2016 р. - по ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
по епізоду 14.02.2016 р по ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
по епізоду 13.03.2016 р. по ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно.
по епізоду 17.03.2016 р. - по ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, у великих розмірах.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує по ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, у великих розмірах.
Відповідно до вимог ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд може призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. Тому, суд враховуючи ті обставини, що перелічені в ч.1 ст.66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розслідуванню злочину, а також, враховуючи визнання своєї провини, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 вимоги ст.69 КК України, призначивши обвинуваченим покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної ч.4 ст.186 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України відсутні.

При призначенні покарання, ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психолога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

При призначенні покарання, ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психолога не перебуває, раніше, в силу 89 КК України, не судимий, зареєстрований у ЗРЦЗ, як безробітний та шукаючий роботу, дружина ОСОБА_19 ОСОБА_20 є інвалідом другої группи, по онкологічному захворюванню, у обвинуваченого на утриманні є малолітня дитина ОСОБА_21 , за місцем колишньої роботи та місцем мешкання характеризується з позитивної сторони.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 33500 гривень та моральної шкоди у сумі 50000 гривень підлягає частковому задоволенню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 180000 гривень та 800 доларів США, що на момент винесення вироку, за курсом НБУ, складає 21088 гривень та моральної шкоди у сумі 50000 гривень підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України суд вважає за необхідне частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2012 року.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а су д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.4 ст. 186 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

-за ч.4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до знову призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком 14.08.2012 року Запорізького районного суду м. Запоріжжя, і остаточно призначити покарання у вигляді 7 (сім) років та один місяць.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст..69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.03.2016 р. по 27.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 27.03.2016 р. по день винесення вироку 27.12.2016 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під ватою в СІЗО №10 м.Запоріжжя.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.03.2016 р. по 27.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 27.03.2016 р. по день винесення вироку 27.12.2016 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під ватою в СІЗО №10 м.Запоріжжя.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь 33500 гривень матеріальної та 7000 гривень моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його користь 201088 гривень матеріальної та 5000 гривень моральної шкоди.

Речові докази по справі:
- металевий ключ, фрагмент дерев`яної дошки, чотири сліди папілярних узорів, шістнадцять слідів структури тканини, фрагмент металевої труби знищити.
- дві стулки металевих воріт, дві двері гаражу металеві, зеленого кольору повернути ОСОБА_8
- мобільний телефон марки «Prestigio 5453» - повернути ОСОБА_9
- годинник з металу сріблястого кольору марки «Луч» - повернути ОСОБА_14

- спортивну кофту (олімпійку) чорного кольору, кросівки чорного кольору марки «Nіке». 42 розміру, пояс для кобури чорного кольору, грошові кошти в сумі 103 гривні, номіналом 100,2,1 гривня, грошові кошти в сумі 5000 гривень, номіналом 500 гривень кожна, кільце з металу жовтого кольору з двома серцями, кільце з металу жовтого кольору з завитими дугами, кільце з метала сріблястого кольору, з лемуром та двома зеленими камінцями, браслет з метала сріблястого кольору на застібці, сережки з металу сріблястого кольору круглої форми - повернути ОСОБА_22 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1