АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/170/17 Справа № 200/9739/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого та

цивільного позивача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001943, за апеляційною скаргою представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 на вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник потерпілого та цивільного позивача просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким задовольнити цивільний позов ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і компанія» в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди 31 381 грн. 14 коп.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим за ч. 3 ст. 186 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк в 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 , 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ФОП ОСОБА_10 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 115 грн. 00 коп.

В задоволенні цивільного позову відмовлено.

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 24 квітня 2016 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, знаходячись біля ломбарду, що належить ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ Інтер-Ріелті і компанія», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, будинок 123, реалізуючи свій злочинний умисел, вступив в попередню змову з невстановленою особою, розподіливши ролі у вчиненні злочину, підійшов до вищевказаного ломбарду, де діючи умисно, з корисливих мотивів, розбив молотком скло вітрини ломбарду, після чого зазначені особи проникли до ломбарду, звідки викрали вказані у вироку чотири ювелірні вироби із металу жовтого кольору, заподіявши потерпілому ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ Інтер-Ріелті» і компанія» матеріальну шкоду на загальну суму 30 434 грн. 12 коп.

ОСОБА_7 , бажаючи утримати при собі викрадене майно і уникнути затримання, з місця вчинення злочину втік, однак через деякий час був затриманий свідком ОСОБА_11 , а невстановлена особа з місця вчинення злочину втекла.

Вирішуючи цивільний позов ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ Інтер-Ріелті» і компанія», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що він задоволенню не підлягає, оскільки ювелірні вироби, викрадення яких було інкриміноване ОСОБА_7 , були в останнього вилучені та повернуті цивільному позивачеві, а щодо решти речей, відсутність яких була виявлена при інвентаризації, викрадення їх саме ОСОБА_7 об`єктивного підтвердження не знайшло.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги представник потерпілого та цивільного позивача, зазначає, що вирішуючи цивільний позов суд першої інстанції не дослідив належним чином всі обставини кримінального провадження та незаконно і необґрунтовано відмовив в задоволенні цивільного позову. Вказує, що після вчиненого злочину працівниками ломбарду була проведена ревізія і виявлено нестачу 36 речей на загальну суму 61 815 грн. 26 коп. З урахуванням 4 викрадених золотих виробів, які в подальшому були повернуті позивачеві, сума недостачі становить 31 3181 грн. 14 коп., а тому вважає, що особа яка вчинила злочин встановлена та засуджена, і саме з цієї особи необхідно стягнути вказану суму.

В судовому засіданні представник потерпілого та цивільного позивача підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити в повному обсязі, а вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати, ухваливши новий вирок, яким задовольнити цивільний позов.

Обвинувачений, захисник та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 , правильність правової кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 186 КК України та інші фактичні обставини кримінального провадження ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, у зв`язку з чим апеляційний суд не здійснює їх перевірку та виходить із фактичних обставин, які встановлені судом першої інстанції.

Перевіряючи доводи представника потерпілого та цивільного позивача про незаконність відмови в задоволенні цивільного позову, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому КПК України, пред`явила цивільний позов.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.
Цивільні правовідносини, що виникають з приводу відшкодування шкоди, заподіяної злочином, врегульовані положеннями ст. 1177 ЦК України, згідно якій шкода, завдана особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За загальним правилом обставинами, що є підставами для відшкодування заподіяної шкоди та підлягають доказуванню, є наявність неправомірної дії або бездіяльності відповідача, наявність шкоди та причинний зв`язок між зазначеними діями та заподіяною шкодою.
Як вбачається з наданих матеріалів, викрадення будь-яких інших предметів, ніж чотири ювелірних вироби з металу жовтого кольору загальною вартістю 30.434, 12 грн., що були вилучені в ОСОБА_7 при його затриманні та у подальшому повернуті цивільному позивачеві, обвинуваченому не було інкриміноване, сторона обвинувачення на такі обставини не посилалася та доказами їх не обґрунтовувала.
Цивільний позивач підтверджує відсутність частини ювелірних виробів у ломбарді, що належить ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ Інтер-Ріелті і компанія», розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, будинок 123, лише інвентаризаційним описом (а.с. 24-26), який складений працівниками самого цивільного позивача, не засвідчений відбитком печатки та не дає достатніх підстав для грунтовного висновку про те, що відсутність решти зазначених у ньому предметів будь-яким чином пов`язана з діями обвинуваченого ОСОБА_7 .

З наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні цивільного позову з мотивів його недоведеності, з яким колегія суддів погоджується, оскільки дійсно факт викрадення ОСОБА_7 та не встановленою слідством особою у межах вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення інших предметів, ніж чотири ювелірних вироби з металу жовтого кольору загальною вартістю 30.434, 12 грн., що були вилучені в ОСОБА_7 при його затриманні та у подальшому повернуті цивільному позивачеві, належним та достатніми доказами не підтверджений.
За викладених обставин підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4