Номер провадження: 11-кп/785/515/17
Номер справи місцевого суду: 507/1424/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000377року від 14.06.2016 року на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 24.01.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Покровка Любашівського району Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, працюючий охоронцем в ПП «Універсал» в с. Покровка Любашівського району, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень,-

встановив
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за вчинення ним кримінального правопорушення, яке було скоєно за наступних обставин.

13.06.2016 року, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_7 разом з працівниками ПП «Універсал», повертаючись на автомобілі ПП з м. Балти, зупинились біля магазину «Універсам», що знаходиться в с. Янишівка Любашівського району Одеської області. Так, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою зайти в туалет, що знаходиться за межами огородженої території, прилягаючої до магазину «Універсам», переліз через огорожу. Вийшовши з туалету, він побачив дитячий велосипед синього кольору б/к у справному стані вартістю 650 грн., який належав ОСОБА_8 , що знаходився біля магазину. Після чого у нього виник раптовий умисел на заволодіння даним велосипедом з корисливих мотивів. Реалізуючи свій умисел, він переніс вказаний велосипед через огорожу і розпорядився ним на власний розсуд. Однак під впливом очевидців крадіжки відніс даний велосипед на місце, звідки його взяв.

На вказаний вирок суду першої інстанції потерпілим ОСОБА_8 подана апеляційна скарга,яка в подальшому була ним уточнена, в якій він вказує, що вважає вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_7 таким, який винесений з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вказує, що районним судом недостатньо враховано дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості скоєного ним злочину та обставини, за якими ним вчинено кримінальне правопорушення.

При цьому потерпілий зазначає, що судом безпідставно було зазначено, що обвинувачений добровільно відшкодував завдану шкоду, оскільки вкрадене майно обвинувачений повернув вимушено.

Просить вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора який заперечував проти апеляційної скарги потерпілого та просив вирок залишити без зміни; обвинуваченого, який вважав за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги потерпілого та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін; дослідивши характеризуючі особу обвинуваченого дані; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів справи вбачається, що допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав себе винним, але не заперечував обставин скоєння кримінального правопорушення, так як вони викладені в обвинувальному акті та вироку суду, а саме, що скоїв крадіжку дитячого велосипеда вартістю 650 грн., який належав ОСОБА_8 , однак, зрозумівши, що його дії були помічені очевидцями, відніс велосипед на місце, звідки його вкрав.
Наведені вище показання обвинуваченого свідчать про фактичне визнання останнім своєї винуватості у повному обсязі.
Також з матеріалів справи вбачається, що допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 заявив, що не був очевидцем подій при яких було вкрадено його велосипед, а зі слів сусідки ОСОБА_9 , яка проживає неподалік магазину « Універсам» узнав, що вона бачила, як приблизно 17 години, до магазину під`їхала машина з якою вийшли чоловіки у нетверезому стані і один з них заволодів належним потерпілому велосипедом. Вона повідомила йому реєстраційний номер машини і він звернувся з заявою до відділу поліції.
Свідок ОСОБА_9 підтвердила в судовому засіданні факт крадіжки велосипеда, який належить потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_7 біля магазину «Універсам», а коли вона почала кричати, то він відніс велосипед на місце, звідки його вкрав. Крім того свідок додала, що намір вкрасти велосипед у обвинуваченого ОСОБА_7 виник пізніше, так як спочатку він переліз через огорожу з метою зайти в туалет, а лише потім взяв велосипед.
Цей факт також підтвердила свідок ОСОБА_10 та пояснила суду, що вона працює продавцем в магазині «Універсам» і в день коли сталася ця подія, вона знаходилась на роботі і в магазин зайшли чоловіки, двоє з яких були в нетверезому стані, а за ними зайшла свідок ОСОБА_9 , яка живе неподалік і як вона зрозуміла зі слів чоловіків, остання їм кричала. Також свідок підтвердила, що неподалік від магазину є туалет і іноді люди просять дозволу пройти до нього через приміщення магазину, але ці чоловіки цього не просили.
За таких обставин суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, які є в матеріалах справи (а.с. 22-24, 30-31, 34-35) районний суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочину.
Також апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що після залишення апеляційної скарги потерпілого без руху та внесення ним уточненої апеляційної скарги, обставини скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений пояснив, що первинно наміру на вчинення крадіжки не мав, він виник спонтанно після того як він повертався з туалету та побачив велосипед. Така поведінка була викликана перебуванням його у стані алкогольного сп`яніння. При цьому обвинувачений зазначив, що фактично міг забрати викрадений велосипед, однак повернув його. У скоєному щиро кається, картає себе за ганебний вчинок і запевнив апеляційний суд, що не буде вчиняти подібних дій.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом першої інстанції у якості обставин, що пом`якшують покарання, було враховано те, що ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони і те, що він добровільно відшкодував спричинену шкоду.
Серед обтяжуючих покарання обставин судом встановлено, що під час скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.
Доводи потерпілого про відсутність у обвинуваченого пом`якшуючої покарання обставини - добровільного відшкодування спричиненої шкоди апеляційний суд вважає такими, які не знайшли свого підтвердження, оскільки як свідчать матеріали справи та надані особисто обвинуваченим пояснення, він мав змогу розпорядитися викраденим майном та забрати собі, однак цього не зробив, оскільки зрозумів протиправність своєї поведінки.
Також при визначенні покарання суд першої інстанції прийняв до уваги позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність у нього сім`ї та знаходження на його утриманні двох малолітніх дітей.
Апеляційний суд також приймає до уваги, що злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_7 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також відсутність даних щодо притягнення обвинуваченого до адміністративної та кримінальної відповідальності.
За таких обставин суд першої інстанції, враховуючи всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, правильно призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ст. 185 ч.1 КК України а саме штрафу на користь держави, а також частково задовольнив цивільний позов потерпілого по відшкодуванню моральної шкоди.
На підставі цього слід визначити, що при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, що свідчить про обґрунтованість вибору саме такого покарання.
Посилання потерпілого ОСОБА_8 на те, обвинувачений щиро не покаявся і суд першої інстанції безпідставно призначив йому таке покарання як штраф, яке за своєю м`якістю не відповідає тяжкості скоєного, не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження і не можуть бути прийняті до уваги.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для змінення або скасування вироку суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України,апеляційний суд Одеської області,-
постановив
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 24.04.2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_12 .