У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ухвалою від 28 березня 2017 року відмовив у задоволенні вимог клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0004626.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 7 квітня 2017 року, керуючись частиною четвертою статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2017 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 травня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 7 квітня 2017 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 КПК у зв'язку з відсутністю підстав для задоволення касаційної скарги.

У заяві ОСОБА_4 порушує питання про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2017 року на підставі пункту 3 статті 445 КПК, а саме невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс15.

На думку заявника, при ухваленні вказаних вище судових рішень судами не було дотримано вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положень Конституції України, кримінального процесуального закону України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не взято до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шаповалов проти України», рішення Конституційного Суду України, внаслідок чого порушено його право на доступ до правосуддя. Просить скасувати ухвали касаційного та апеляційного судів та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 448 КПК встановлено, що в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу.

Однак у заяві ОСОБА_4 не зазначив конкретну норму права, яку, на його думку, суд касаційної інстанції застосував усупереч висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс15, хоча на обґрунтування своїх вимог надав указану постанову Верховного Суду України.

Відповідно до пункту 3 статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Перегляд судових рішень з цієї підстави передбачає перевірку висновку щодо застосування норм права судом касаційної інстанції в оспореному рішенні у зіставленні з правовим висновком про застосування цих же норм у постанові Верховного Суду України.

Як видно зі змісту постанови Верховного Суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс15, у ній Верховний Суд України констатував неправильне застосування касаційним судом норм, передбачених пунктами 1, 2, 10, 17 статті 7, частини шостої статті 9, статті 24, частини четвертої статті 394 КПК, у зв'язку з обмеженням права ОСОБА_2 як особи, прав, свобод та інтересів якої стосується вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4, на його апеляційне оскарження.

У зазначеному рішенні Верховний Суд України дійшов висновку, що відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб'єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, як передбачено частиною другою статті 24 цього Кодексу, за умови, що судове рішення стосується прав, свобод та інтересів таких «інших осіб».

При цьому ключовим під час розгляду справи Верховним Судом України було з'ясування, чи насправді вирок щодо ОСОБА_4 стосується інтересів ОСОБА_2 тією мірою, що надає останньому, згідно із частиною другою статті 24 КПК, право оскаржити його до вищих судових інстанцій.

Натомість в оскаржуваній ухвалі суд касаційної інстанції відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови у відкритті апеляційного провадження за відсутності повноважень на перегляд ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають вимогам статей 309, 392, 399 КПК.

Висновку про застосування норм, передбачених статтями 309, 392, 399 КПК, постанова Верховного Суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс15 не містить.

Вищенаведене унеможливлює порівняння в аспекті положень пункту 3 статті 445 КПК висновків щодо правозастосування, викладених в ухвалі суду касаційної інстанції, яка оскаржується, та зазначеній постанові Верховного Суду України.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про перегляд судових рішень є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 444, 445, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у допуску справи до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8