Справа № 303/2658/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11кп/777/219/17 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000632 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2017.
Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, не одружений, неодноразово судимий, 10.12.2014 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ст. 395 КК України, із врахуванням ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік 6 місяців, засуджений:

- за ч.2 ст.190 КК України на 02 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано ОСОБА_6 покарання, призначене вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2014 та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 - тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 11.04. 2016.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11.04. 2016 до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: велосипед марки «Vector 128 Kontur» ухвалено повернути ОСОБА_9 ..

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненя кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 18.03. 2016, близько 11 год. 30 хв. у АДРЕСА_2 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9 , з яким перебував у дружніх

-2-
відносинах, з метою шахрайського заволодіння майном останнього, під приводом тимчасового користування, незаконно заволодів велосипедом марки «Vector 128 Kontur» вартістю 780 грн., який цього ж дня продав ОСОБА_10 за 150 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 780 грн..

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду від 18.01.2017 щодо ОСОБА_6 скасувати в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Указує на те, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_6 про те, що велосипед у потерпілого ОСОБА_9 він взяв із метою поїздки на ринок, і наміру викрадати його не мав, даний велосипед ОСОБА_11 не продавав. Потерпілий ОСОБА_9 на одному з перших судових засідань, давав показання, як він поважає дільничного інспектора ОСОБА_12 , що ніякі заяви не писав, оскільки не вміє писати українською мовою, до того ж, він дуже слабо бачить, а в той день був без окулярів, але чітко пам`ятав, що підписував заяву, що ніякої крадіжки в нього не було й претензій до ОСОБА_6 не має. У подальшому змінив свої показання, заявив, що в поліції вже був в окулярах, що заяву про злочин йому писав черговий, а тільки підписував. Спочатку казав, що велосипед він бачив 19.03.2016 (в суботу) у приміщенні поліції, а в подальшому заявив, що його велосипеда не було, останній йому повернуто 21.03.2016. Даним показання потерпілого суд не надав належної оцінки. Крім того, указує на те, що суд взяв до уваги нічим не підтверджені показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Просить повторно допитати потерпілого ОСОБА_9 , свідка - дільничного інспектора поліції ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_10 ..

В апеляційній скарзі та доповнені до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду від 18.01.2017 - скасувати. Указує, що велосипед не викрадав, а взяв його в ОСОБА_9 , з метою поїздки на ринок, даний велосипед ОСОБА_11 не продавав. Суд не надав належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_9 , у яких містять розбіжності, показанням свідка ОСОБА_10 , та взагалі не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_14 .. Крім того, вказує на його незаконне затримання, порушення його права на захист під час досудового розслідування та застосування щодо нього незаконних методів слідства. Також, йому не було вручено копії обвинувального акту та не надано можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. Під час розгляду апеляційної скарги, просить крім іншого врахувати його незадовільний стан здоров`я та потребу в наданні медичної допомоги.
У запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор указує на її безпідставність, просить залишити її без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_6 без змін. Зазначає, що свідки ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_9 надали суду одинакові та послідовні показання, які узгоджуються з показаннями один одного та іншими доказами в справі. Натомість показання свідка ОСОБА_14 , слід оцінювати критично, оскільки такі суперечать показанням свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 .. Доводи обвинуваченого щодо невручення йому обвинувального акта спростовуються розпискою про вручення ОСОБА_6 його копії, яка міститься в матеріалах кримінального провадження. Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо ненадання йому можливості на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження також спростовуються протоколом, наявним у матеріалах

-3-

кримінального провадження, про виконання слідчим вимог ст.290 КПК України. Що стосується доводів про застосування до ОСОБА_6 незаконних методів слідства, то такі спростовуються перевіркою, проведеною УВБ в Закарпатській області ДВБ НП України.

Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційних скарг, доводи прокурора, який просив подані апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_6 , за ч.2 ст. 190 КК України, є вірною.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушеня при обставинах, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами дослідженими безпосередньо під час судового розгляду та наведеними у вироку.

Так, мотивуючи висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд обґрунтовано послався на показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та письмові докази наявні в матеріалах кримінального провадження, які перевірені та дослідженні безпосередньо судом під час судового розгляду, є належними, допустимими та достовірними.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , вина останнього підтверджується наступними доказами.

Так, у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав та показав, що велосипед був узятий ним у тимчасове користування від потерпілого ОСОБА_9 , наміру викрадати його не мав, велосипед ОСОБА_11 не продавав, а стояв поруч із тим місцем де, остання торгувала. У цей час, приїхав дільничний інспектор поліції ОСОБА_12 , який йому сказав, що велосипед крадений, забрав велосипед до багажнику автомобіля «Шевроле », помаранчевого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 . Після чого його, на тій же машині разом із велосипедом, відвезли до Мукачівського міськвідділу поліції, де він пояснив, що велосипед не крав, а взяв у знайомого після чого його відпустили та зобов`язали наступного дня прийти до поліції, із власником велосипеда. На наступний день, від ОСОБА_9 , з яким прибув до Мукачівського міськвідділу для отримання велосипеду, дізнався про те, що останній написав заяву про викрадення велосипеду.

-4-

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 підтверджується те, що 18.03.2016, ОСОБА_6 звернувся до нього із проханням надати на нетривалий час у користування належний йому велосипед, для того щоб з`їздити на ринок, на він погодився та дав ОСОБА_6 велосипед. Наступного дня до нього прийшов ОСОБА_6 , який повідомив йому, що велосипед знаходиться в міськвідділі поліції. Прибувши того ж дня, а саме 19.03.2016 до Мукачівського міськвідділу поліції, дізнався, що ОСОБА_6 продав його велосипед. У зв`язку з тим що він дозволу ОСОБА_6 продати велосипед не надавав, подав заяву про злочин. Окрім того, указав на те, що велосипеда в Мукачівському міськвідділі поліції в той день не бачив, а велосипед йому було повернуто через декілька днів працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона продає речі на ринку, який знаходиться під мостом, неподалік ринка «Гід». В один із днів березня 2016 року, біля обіду до неї прийшов ОСОБА_6 , який запропонував придбати в нього велосипед, що належить йому. Погодивши ціну, вона купила велосипед за 150 грн. у ОСОБА_6 , який після продажу пішов далі по ринку, до осіб ромської народності. Після чого вона почала сумніватися, чи випадково велосипед не викрадений, а тому зателефонувала дільничному поліції ОСОБА_12 , якого попросила приїхати на ринок та вияснити походження велосипеда, який вона придбала в ОСОБА_6 .. По приїзду дільничного, вона показала ОСОБА_6 , який продав їй велосипед. На наступний день до неї приїхав дільничій поліції ОСОБА_12 ще із двома поліцейськими та вилучили в неї велосипед.

Показаннями свідка ОСОБА_12 стверджується, що він є інспектором поліції Мукачівського відділу поліції. 18.03.2016, йому зателефонувала свідок ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що до неї, за місцем її роботи, прибув підозрілий громадянин з пропозицією придбати у нього велосипед за 150 грн., на що вона погодилася. У розмові Просила його перевірити походження даного велосипеду. Виїхавши разом із колегою ОСОБА_16 на місце події, де ОСОБА_10 , показала на ОСОБА_6 , як на особу в якої вона придбала велосипед. З ОСОБА_6 вони прибули до Мукачівського міськвідділу для відібрання пояснень, де останній пояснив, що проданий ним ОСОБА_10 велосипед був наданий його знайомим саме з метою продажу. Вони відпустили ОСОБА_6 , який зобов`язався на наступний день з`явитися до міськвідділу із власником велосипеду. На наступний день біля 09 год. 00 хв. до Мукачівського міськвідділу прийшов ОСОБА_9 , який вказав на те, що він на прохання ОСОБА_6 дійсно дав йому велосипед, який ОСОБА_6 зобов`язався повернути того ж дня, але цього не зробив. Дізнавшись про те, що ОСОБА_6 продав його велосипед він звернувся із заявою про злочин, яка була оформлена та внесена до ЄРДР.

Свідок ОСОБА_15 показав, що працює дільничним інспектором поліції та користується на підставі довіреності автомобілем марки «Chevrolet Aveo», номер НОМЕР_2 , та вказав на те, що жодного разу не їздив із ОСОБА_12 на ринок під мостом, неподалік ринка «Гід» в м. Мукачеві, і ніколи не вилучав ніяких велосипедів. Крім того, указав, що в автомобіля «Chevrolet Aveo» дуже вузький багажник, і в нього можливо покласти лише дитячий велосипед.

Протоколом огляду місця події від 19.03.2016 стверджується, що 19.03.2016 об 11 год. 35 хв. із прилеглої частини по вул. Матросова в м. Мукачеві навпроти будинку №4 під транспортним мостом виявлено та вилучено велосипед марки «Vector 128 Kontur» (т.1 а. к. п. 225-227).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2016 та фото таблицею до нього підтверджується, що свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка їй 18.03.2016 продала велосипед марки «Vector 128» за 150 грн. (т.1 а.к.п. 211-216).

Висновком експерта №ОМ-80/4 від 24.03.2016 підтверджено залишкову вартість велосипеду «Vector 128 Kontur», яка становить 780 грн. (т.1 а.к.п. 217-224).

-5-

Ці докази здобуті органом досудового розслідування у встановленому законом порядку, судом перевірені, узгоджуються між собою, сумнівів не викликають, є допустимими, достатніми та повністю підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому із цих підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого щодо відсутності в діянні останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та необ`єктивного судового розгляду.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно показань свідка ОСОБА_14 , на які він посилається в апеляційній скарзі, який нібито бачив, як у нього працівники поліції забирали велосипед на території ринку, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони суперечать показанням потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 .. Крім того, показання свідка про те, що він добре пам`ятає події того дня, оскільки в той день з ним проводився слідчий експеримент (відтворення) по інкримінованому йому злочині, апеляційний суд також визнає їх неспроможними, оскільки такі спростовуються протоколом слідчого експерименту від 28.03.2016 та реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_14 , кримінального провадження за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, відповідно до яких слідчий експеримент з останнім проводився 28.03.2016, а не як вказував свідок 18.03.2016 (т.1 а.к.п.246 255).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про невручення йому обвинувального акту та ненадання йому слідчим можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд також відхиляє, оскільки такі спростовуються наявною в матеріалах справи розпискою про отримання ОСОБА_6 та його захисником обвинувального акта та відповідно протоколом від 25.04.2016 про відкриття матеріалів провадження стороні захисту (т.1 а.к.п.7 ).

Що стосується доводів обвинувачено про застосування відносно нього незаконних методів слідства з боку працівників Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області то такі спростовуються проведеною УВБ в Закарпатській області ДВБ НП України перевіркою, а саме висновком службової перевірки, за відомостями викладеними в звернені ОСОБА_6 від 07.06.2017.

Згідно вимог ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають

дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь

-6-

тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. 65 КК України, згідно якої, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Суд першої інстанції, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про вчинення злочину обвинуваченим під час іспитового строку, обґрунтовано прийшов до переконання, що виправлення й перевиховання ОСОБА_6 повинно проходити в умовах ізоляції його від суспільства, але не в повній мірі врахував обставини вчинення злочину, розмір завданої шкоди, даних про особу винного й прийняте рішення про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, наближеного до максимального строку, передбаченого санкцією ч.2 ст.190 КК України не обґрунтував.

Апеляційним судом при призначенні покарання враховується те, що покарання за вчинений злочин має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Колегія суддів, з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, відсутності з боку потерпілого матеріальних претензій, обставин, що обтяжують покарання, а також те, що вчинене ОСОБА_6 діяння не потягло за собою тяжких наслідків уважає за можливим пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання, визначивши його в межах санкції, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду утримувався під вартою, тому указаний строк на підставі ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбування покарання.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Такі обставини апеляційним судом встановлено, що зумовлює зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407,408, 409, 413,419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2017 щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - змінити.

Пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання за ч.2 ст.190 КК України до 01 (одного) року позбавлення волі.

-7-

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_6 покарання, призначене за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2014 та визначити остаточно призначеним йому покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки 06 (шість) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання час перебування його під вартою з 11.04.2016 по 16.05.2017- включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом 03 (трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: