Справа № 175/4600/16-к
Провадження № 1-кп/175/215/16
Вирок
Іменем України
08 лютого 2017 року
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002538 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барда Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
встановив:
15 жовтня 2016 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , спільно з невстановленим співучасником злочину, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з яким домовилися про спільне вчинення злочину, прибули в сел. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області, де поблизу кінцевої зупинки маршрутного таксі №73, діючи відкрито, умисно, спільно в групі, керуючись єдиним умислом, з корисливих мотивів підійшли до потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився в маршрутному таксі №73 та застосовуючи до останнього фізичну силу, а саме хватаючи за одяг та штовхаючи у спину, вивели потерпілого з транспортного засобу на відстань близько 5 метрів, де, застосували по відношенню до нього, насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме невстановлений співучасник злочину наніс потерпілому не менше двох ударів в обличчя кулаком, повалив на землю та притиснув коліном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, а саме: садна над червоною каймою верхньої губи по середині з переходом на підборіддя, рани слизової оболонки нижньої губи посередині, синця передньої поверхні правої ступні, рани правої ступні, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №4088е від 02.11.2016 року. Далі, ОСОБА_5 та невстановлений співучасник злочину, з куртки потерпілого відкрито заволоділи гаманцем з грошима у сумі 2400 грн.

Після чого, ОСОБА_5 та невстановлений співучасник злочину, з місці події з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину обвинувачений вважав недоцільним.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз?яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК України процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке виразилося у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_5 , - раніше не судимий, і не притягався до кримінальної відповідальності, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, судом встановлено, що потерпілому матеріальну та моральну шкоду відшкодовано в повному обсязі. Цивільний позов потерпілим не заявлено. Відповідно до заяви, яка міститься в матеріалах справи, потерпілий просить обвинуваченого ОСОБА_5 призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. (а.с. 13)

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_5 , який відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, а також позиції прокурора та потерпілого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченого ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, достатнім, відповідати особі обвинуваченого і обставинам вчиненого ним злочину.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2,3 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - змінити на особисте зобов`язання і звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно, поклавши на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора і суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зарахувати в строк покарання, срок тримання під вартою з 19 жовтня 2016 року.

Спортивну сумку, пляшку пива «Тетерів» об`ємом 2 літри, сіру кепку, рюкзак та окуляри, а також грошові кошти в сумі 1530 грн. і гаманець, які визнані речовими доказами та відповідно до розписок від 15.10.2016 року, 17.10.2016 року передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1