Справа № 214/5715/14-к
1-кп/214/638/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 001841 відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4ст 187 КК України,
встановив:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , кожному окремо, на два місяці, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів.
Обвинувачені, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважають, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_8 , в судовому засіданні просила суд змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки прокурором ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені, та стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження ризиків передбачених зазначених ст. 177 КПК України.
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора вважають що можливо обрати більш м*який запобіжний захід ніж тримання під вартою, враховуючи особи обвинувачених, їх стан здоров`я та їх соціальні зв`язки.
Вислухавши думки учасників судового процесу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , кожному окремо, строком на шістдесят днів, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , обвинувачуються у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та злочин за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров*я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Суд вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в частині що стосуються тяжкості злочинів, за якими пред`явлено обвинувачення, тому суд під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховує необхідність запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду оскільки в санкції статті передбачено альтернативне покарання у вигляді довічного позбавлення волі. На переконання колегії суддів, зазначена обставина є вагомою підставою вважати що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки на час судового розгляду.
Інші ризики, на які посилався прокурор, на думку колегії суддів, є не доведеними, оскільки обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , кожен окремо, мають тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та навчання. Також, прокурором не надано належних доказів та не доведено існування ризиків, передбачених п.3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахування вищевикладеного, суд вважає що щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , кожного окремо, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , кожному окремо, строку тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 110, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному окремо, строком на шістдесят днів, тобто до 24 вересня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3