Справа № 131/2022/16-к
Провадження №11-кп/772/506/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року, якою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повернуто прокурору Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и в :
Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повернуто прокурору Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 .

Свої вимоги суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті, всупереч вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України відсутні анкетні відомості потерпілих (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство) ОСОБА_11 та ОСОБА_12

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в межах кримінального провадження, що розглядається були подані заяви щодо заподіяння їм даним кримінальним правопорушенням шкоди. Відомостей, щодо виділення матеріалів кримінального провадження щодо поданих ними заяв в окреме провадження чи про винесення прокурором або слідчим постанов про відмову у визнанні потерпілим суду не надано. У зв`язку з чим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є потерпілими і відомості, щодо них повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 16.01.2017 року про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 прокурору скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_13 , ОСОБА_12 не є потерпілими по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України, вказані особи взагалі не зазначені у обвинувальному акті як сторони, а тому судом під час підготовчого судового засідання у згаданому провадженні їх безпідставно допущено до участі, та вирішено клопотання заявлене ними.

Крім того, судом першої інстанції необґрунтовано зазначено щодо ненадання суду відомостей про виділення матеріалів кримінального провадження щодо поданих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заяв в окреме провадження чи про винесення прокурором або слідчим постанов про відмову у визнанні потерпілим, оскільки відповідно до ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів, окрім зазначених у цій статті до початку судового розгляду забороняється.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній, просив оскаржувану ухвалу скасувати, провадження повернути на новий розгляд; представника потерпілої ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, оскільки потерпілою по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України є його довірителька ОСОБА_14 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта та вказано вичерпний перелік відомостей, які обов`язково він повинен містити.
На думку колегії суддів наведені в ухвалі підстави повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованими.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що він, 16.08.2016 року керуючи технічно-несправним вантажним автомобілем марки «ЗИЛ 431412» д.н.з. НОМЕР_1 , який мав технічні несправності гальмівної системи, здійснив наїзд передньою лівою частиною на ОСОБА_14 , яка їхала в зустрічному напрямку не велосипеді, в результаті чого ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження.
Вищевказані дії ОСОБА_9 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, являється встановлені правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, а другорядним життя здоров`я особи.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного злочину є наявність суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень особі, яка у подальшому відповідно до ст. 55 КПК України визнається потерпілою.
З огляду на викладене, заподіяння певній особі, наприклад іншому учаснику ДТП або власнику (користувачу) транспортного засобу лише матеріальної та/або моральної шкоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху не утворює складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, і не є кримінально караним, а тому особа, якій такими діями завдана матеріальна і моральна шкода, за вимогами КПК України не може визнаватися потерпілою від злочину і пред`являти у кримінальній справі позови про відшкодування завданої шкоди. Зазначені позови такої особи повинні розглядатись в порядку цивільного, а не кримінального судочинства.
Разом з тим, під час підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України безпідставно допущено до участі у справі ОСОБА_12 , а також представників ОСОБА_11 адвокатів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , оскільки вказані особи взагалі не зазначені у обвинувальному акті як сторони.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження 16.08.2016 року на підставі заяви ОСОБА_11 . СВ Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області внесено відомості до ЄРДР за №000001291 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, за фактом незаконного заволодіння вантажним автомобілем марки «ЗИЛ 431412» д.н.з. НОМЕР_1 .
17.08.2016 року представником потерпілого ОСОБА_11 визнано адвоката ОСОБА_15 .
У ході досудового розслідування прокурором ОСОБА_10 , який здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні 14.09.2016 року в порядку ст.217 КПК України прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №00000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та за №00000291 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, у одне провадження за №00000290.
У подальшому 28.10.2016 року прокурором ОСОБА_10 , в порядку ст.217 КПК України, винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування №0000291 щодо факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України в окреме провадження.
Таким чином, судом першої інстанції безпідставно допущено у якості потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до участі у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України, з огляду на що повернення обвинувального акту з мотивів зазначених у оскаржуваній ухвалі є безпідставним.
Посилання суду на ненадання йому відомостей про виділення матеріалів кримінального провадження щодо поданих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заяв в окреме провадження чи про винесення прокурором або слідчим постанов про відмову у визнанні потерпілим, є безпідставною, оскільки, відповідно до ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів, окрім зазначених у цій статті, до початку судового розгляду забороняється.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про безпідставність повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України прокурору Немирівської місцевої прокуратури знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому оскаржувану ухвали суду необхідно скасувати, повернувши зазначений вище обвинувальний акт для призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року, якою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повернуто прокурору Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 , - скасувати, а зазначений обвинувальний акт повернути в той же суд для призначення нового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом