Справа № 755/2115/16-к
В И Р О К
іменем України
"04" січня 2017 р. Колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєструдосудових розслідувань № 0017165 від 12.11.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Горлівка, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 11.11.2015 року ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Києві, приїхав до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, де близько 21 години 00 хвилин помітив раніше знайому йому громадянку ОСОБА_8 , яка проживає за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, поєднаного з проникненням у житло, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_10 обрав об`єктом злочинного посягання майно, що належить гр. ОСОБА_8 , та підійшов до неї й запропонував піднятись до квартири АДРЕСА_3 , в якій вона проживає, на що остання, не підозрюючи намірів ОСОБА_10 , погодилась.

Піднявшись до приміщення квартири, підійшовши до вхідних дверей квартири в якій проживає потерпіла ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , в момент, коли потерпіла відчинила двері до квартири, здійснив поштовх в спину останньої, від чого вона втратила рівновагу, та, скориставшись цим, незаконно, проти волі ОСОБА_8 , проник за нею до квартири АДРЕСА_4 та зачинив вхідні двері.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири ОСОБА_10 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та, затуливши їй рот рукою, дістав предмет, схожий на канцелярський ніж, та висловив погрозу застосувати його, у разі невиконання потерпілою ОСОБА_8 його вказівок, тобто вчинив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи.

В подальшому, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, подолавши шляхом погрози застосування предмета, схожого на канцелярський ніж, волю до опору потерпілої ОСОБА_8 , наказав їй дістати грошові кошти, які знаходились в приміщенні квартири та передати їх йому, на що остання, усвідомлюючи загрозу своєму життю та здоров`ю, погодилась та передала ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 400 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 11.11.2015 становить 9105 гривень, які останній поклав собі в кишеню куртки, в яку був одягнутий.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_10 , також заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 1000 грн., в який була встановлена картка мобільного оператора Київстар ( НОМЕР_1 ), ноутбуком марки «Леново» вартістю 5 тис. грн., планшетом «Бравіс НР 101», вартістю 2 тис. грн., банківською карткою банку «ПромІнвестБанк», на ім`я ОСОБА_8 на рахунку якої знаходилось 250 грн., та годинником «ДжусіКутюр» вартістю 2 тис. грн.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_10 покинув приміщення квартири АДРЕСА_4 та з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 19 355 грн.

Крім того, 13.11.2015 року ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, приїхав до будинку по АДРЕСА_2 для здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, поєднаного з проникненням у житло, а саме майном, що знаходиться у власності гр. ОСОБА_8 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом проникнення до квартири, в якій проживає гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 близько 13 години 00 хвилин піднявся на 14 поверх вказаного будинку та, в момент, коли потерпіла вийшла з квартири, здійснив на неї напад, та, приставивши до її голови предмет, схожий на пістолет, застосування якого потерпіла ОСОБА_8 сприйняла як реальну загрозу своєму життю, наказав їй заходити в приміщення квартири, в якій остання мешкає.

Після чого ОСОБА_10 слідом за ОСОБА_8 , проти її волі, зайшов до приміщення квартири АДРЕСА_4 , зачинивши при цьому двері, таким чином, незаконно, проти волі останньої, проник до приміщення даної квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, підійшов до потерпілої, яка дану ситуацію сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та перестала чинити опір, погрожуючи застосувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, у разі невиконання гр. ОСОБА_8 його вказівок, наказав їй дістати банківські картки, на яких знаходились грошові кошти, та передати їх йому.

Однак, через певний проміжок часу потерпілій ОСОБА_8 вдалось покинути квартиру АДРЕСА_4 , а ОСОБА_10 був затриманий в приміщенні даної квартири співробітниками поліції, які прибули за викликом.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, допитаний, у судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив суду, що 11.11.2015 року прийшов за адресою: АДРЕСА_5 забрати свої речі до потерпілої ОСОБА_8 , яка впустила його до вказаної квартири.В квартирі між ними виникла сварка, під час якої він вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя, після чого потерпіла сіла на диван, а він ходив по квартирі та забирав речі. Планував забрати речі, які вважав що належать йому, так як ноутбук, планшет, телефон та годинник купував сам та подарував їх потерпілій ОСОБА_8 . При цьому погроз не виказував. 13.11.2015 року він приїхав до ОСОБА_8 з метою з`ясувати причину написання заяви до міліції. Піднявшись до кв. АДРЕСА_4 помітив потерпілу ОСОБА_8 , яка дзвонила в сусідню квартиру, та, побачивши його, почала кричати, та коли він підійшов до неї почала махати руками.Після чого він відкрив двері до квартири АДРЕСА_3 за вказаною адресою та разом з потерпілою зайшли до квартири. В квартирі він потерпілій не погрожував грошей та майно не вимагав.

Вказані показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України та належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності, або ж відсутності у його діях складу злочинів, підстав та способу їх вчинення, то суд вважає за необхідне надати їм оцінку після аналізу усіх доказів у провадженні в сукупності.

Адже, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зокрема, будучи допитаною з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання ОСОБА_12 , суду показала, що 11.11.2015 року близько 21:00 поверталась додому та біля під`їзду за адресою: АДРЕСА_2 , зустріла ОСОБА_10 , який повідомив що хоче забрати свої речі.Піднявшись до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, вона відкрила ключем двері, та відчула поштовх в спину, від чого втратила рівновагу, почала кричати, однак ОСОБА_10 зайшов за нею до приміщення квартири, де закрив їй рот руками, та дістав предмет, схожий на канцелярський ніж. В подальшому ОСОБА_10 тримаючи в руках канцелярський ніж та погрожуючи його застосувати, висловив вимогу щодо передачі йому грошових коштів та вона, сприймаючи його погрози як реальну загрозу своєму життю віддала останньому грошові кошти в сумі 400 доларів США. Після чого ОСОБА_10 почав шукати у квартирі інші грошові кошти, однак не знайшовши їх забрав мобільний телефон марки «Нокіа», ноутбук «Леново», планшет «Бравіс НР 101», банківську карту «Промінвест банк» та годинник «ДжусіКутюр». Близько 00:30 12.11.2015 ОСОБА_10 з викраденими речами залишив приміщення квартири, а вона пішла до сусіда викликати швидку та поліцію.13.11.2015 року близько 13:00 вона вийшла з квартири АДРЕСА_3 та пішла до сусідки з квартири АДРЕСА_6 . Підійшовши до квартири АДРЕСА_7 , вона подзвонила у дзвінок, та в цей час до неї підбіг ОСОБА_10 , схопив за шию рукою та приставив до голови предмет, схожий на пістолет, та наказав вести себе тихо, та вона, сприйнявши його дії як реальну загрозу власному життю, перестала чинити опір, та ОСОБА_10 потягнув її до квартири АДРЕСА_3 . Проникнувши до квартири, ОСОБА_10 закрив за собою двері, та перебуваючи у приміщенні квартири запитав чи є у неї грошові кошти, на що вона усвідомлюючи загрозу своєму життю повідомила, що має рахунки в банках, та ОСОБА_10 сказав, що вони підуть разом з нею знімати гроші для того, щоб віддати йому. Після цього їй стало погано та ОСОБА_10 викликав швидку, а сам пішов на балкон, а потерпіла в цей час вибігла з квартири, де на загальному коридорі помітила працівників поліції, які в подальшому затримали ОСОБА_10 ;

Вказані показання потерпілої суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Крім того, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_13 який суду показав, що 13.11.2015 прибув за адресою: АДРЕСА_5 , де на балконі вказаної квартири затримав обвинуваченого ОСОБА_10 . Потерпіла пояснила, що ОСОБА_10 вимагав у неї грошові кошти, а за день до цього забрав грошові кошти, ноутбук та інші речі.

Показання свідка суд сприймає, як належні та допустимі, оскільки вони цілком і повністю кореспондуються з фактичними обставинами встановленими в суді.
Дані показання свідка отримані у порядку, встановленому КПК України, а відтак, на думку суду, з точки зору допустимості є прийнятними та належними,оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.
Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується обставини регламентовані ст. 91 КПК України, а саме обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

В свою чергу, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що 13.11.2015 року в обідній час доби на коридорі почув крик жінки про допомогу, відчинив двері власної квартири та побачив, як чоловік штовхає дівчину до квартири, намагався зашкодити, однак двері до квартири АДРЕСА_4 за собою чоловік зачинив. На коридорі помітив пістолет та жіночий тапок, після чого викликав поліцію. Пістолет забрав до власної квартири, а після приїзду працівників поліції віддав його їм.

Будучи допитаною, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_15 яка показала суду, що ввечері 11.11.2015 року чула звуки із сусідньої квартири, наче комусь закривали рот, а на наступний день бачила ссадини на обличчі у потерпілої ОСОБА_8 . Від працівників поліції дізналась що на потерпілу напали, побили та забрали речі і грошові кошти. Про подію, яка сталась 13.11.2015 дізналасьвідсвогочоловіка ОСОБА_14 .

Будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_16 , суду показав, що потерпіла ОСОБА_8 знімала квартиру у його матері. Так, в ніч з 11.11.2015 на 12.11.2015 потерпіла ОСОБА_8 подзвонила в двері його квартири, він відчинив та помітив у неї на обличчі синяки та крововиливи. ОСОБА_8 йому повідомила що у неї викрали гроші та речі і попросила телефон, щоб викликати поліцію. Зайшовши до її квартири помітив порушену обстановку та розкидані речі.

Дані показання свідків отримані у порядку, встановленому КПК України, а відтак, на думку суду, з точки зору допустимості є прийнятними та належними,оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.
Обставин регламентованих ст. 87 КПК України вході судового розгляду встановлено не було.
Даних передбачених ст.ст.95, 96 КПК України стороною захисту відносно допитаної судом ОСОБА_8 для доведення недостовірності її показань, як то показання, документи, які підтверджують нечесність останньої, як проте вказував обвинувачений в судового розгляду, надано не було.
В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Протоколом заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінальних правопорушень від 12.11.2015 та від 13.11.2015року підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 12.11.2015року складеного слідчим СУ поліції у Дніпровському районі ГУ НП у м.Києві ОСОБА_17 в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в період часу з 02 год. 10 хв. по 03 год. 10 хв. підтверджується місце, час та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події від 30.11.2015 вході якого вилучено речі, що належать потерпілій ОСОБА_8 , які надала сестра обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_20 .

Протоколами огляду вилучених речей та постановами про визнання їх речовими доказами;

Відомостями, які містяться в лікарській довідці, згідно якої у ОСОБА_8 виявлені ссадини на обличчі.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 234, 237 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено., тож вказані документи суд визнає належним і допустимим доказам, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Також, колегія суддів вважає, що дані протоколу слідчого експерименту від 20.01.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_8 є недопустимим доказом, оскільки він отриманий без дотримання порядку, встановленому Кримінальним процесуальним законом України.

Зокрема, відповідно до вимог частини 1 та 6 статті 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Тобто, закон зобов`язує слідчого за результатами проведеної слідчої дії відобразити у протоколі всі дії, виконані її учасниками при підготовці і відтворенні дій, обстановки, обставин події, що перевіряється.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні протоколу слідчого експерименту від 20.01.2016 року з участю обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_8 , він не містить жодних даних про умови і результати проведеного слідчого експерименту, а лише відмітку слідчого про те, що під час слідчого експерименту проводився відеозапис, який додається до протоколу.

Крім цього, метою слідчого експерименту є перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, яке мало місце в квартирі АДРЕСА_4 .

Разом з цим, як встановлено в судовому засіданні, квартира в якій мешкала потерпіла, на час проведення слідчого експерименту була зачинена, ключі були відсутні, а тому потрапити до квартири вони не змогли.

Зазначене свідчить про те, що крім допущених слідчим істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні зазначеної слідчої дії, не було також досягнуто мети її проведення, а саме перевірки відомостей про обставини події, які мали місце 13.11.2015 року саме в квартирі АДРЕСА_4 .

Крім того, колегія суддів вважає,що дані протоколу огляду місця події від 13.11.2015 в ході якого вилучено іграшковий пістолет біля кв. АДРЕСА_4 . Києвіє недопустимим доказом, оскільки він отриманий без дотримання порядку, встановленому Кримінальним процесуальним законом України.

Зокрема, відповідно до вимог статті 237КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляджитлачиіншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Уразі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Тобто, закон зобов`язує слідчого за результатами проведеної слідчої дії відобразити у протоколі всі дії, речі та документи, які були виявлені на місці огляду.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 13.11.2015 в ході якого вилучено іграшковий пістолет біля кв. АДРЕСА_4 , він містить не правдиві дані щодо знаходження та розташування вилучених предметів та присутності осіб. Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що саме на загальному коридорі помітив пістолет та жіночий тапок. Пістолет забрав до власної квартири, а після приїзду працівників поліції віддав його їм. Отже, вилучити вищевказаний пістолет з підлоги загального коридору слідчий під час огляду місця події не міг.

Поняті ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , суду повідомили, що один одного під час огляду місця події від 13.11.2015 року не бачили та разом не були присутні при данні слідчій дії. Однак, при кожному із них слідчий вилучив предмети, поклав до пакету та опечатав. Зазначене не дає змоги ідентифікувати вилучені предмети та встановити їх дійсне походження.

Зазначене свідчить про те, що слідчим допущені істотні порушеня кримінального процесуального закону при проведенні зазначеної слідчої дії.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи та докази в частині перебігу подій зі слів обвинуваченого, враховуючи зокрема надані показання потерпілою, свідками, відомості, які містяться у протоколах, сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, тобто такі показання за своєю суттю в цій частині є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд в черговий раз наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосібпередбаченийКПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням в житло, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, щозгідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_10 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судимий, не одружений),що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію потерпілої у справі, щодо необхідної міри покарання та наявність претензій матеріального характеру; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 187 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, характер вчинення злочину, його спосіб, позицію потерпілої, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ним злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 187 КК України, є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень)

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданніцивільний позивач ОСОБА_8 пояснила, щоматеріальна шкода у сумі 22250 грн. 00 коп.складаєтьсяз вартості викрадених речей.

Цивільний відповідач та його захисник заявлений цивільний позовне визнали.

В той же час, статтею 60 ЦПК Українипередбачено, щокожна сторона зобов`язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даному випадку судом визнано доведеним, що цивільний відповідач своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням в житло, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, що завдало цивільному позивачу збитку на загальну суму 19355 гривень.

Таким чином, суд, вважає за можливе стягнути з цивільного відповідача доведений матеріальний збиток, з урахуванням вартості повернутого майна, а всього на суму 12255 гривень 00 копійок

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 13.11.2015 року по 04.01.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають стягненню з ОСОБА_10 .

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 3ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 13.11.2015 року.

На підставіч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме 13.11.2015 року по 04.01.2017року виключно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 , на користь ОСОБА_8 12255грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 , суму в розмірі 982 грн. 08 коп. за проведення експертиз (№ 134/д від 29.11.2015 та № 50/д від 25.11.2015) на користь держави.

Речові докази, що передані на збереження ОСОБА_8 залишити у власності останьої.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий с у д д я:
С у д д я
С у д д я