справа № 462/393/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Солонсько Дрогобицького району Львівської області, українки, громадянки України, непрацюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :
10.12.2014 року ОСОБА_5 вироком Дрогобицького районного суду Львівської області була визана винною, та за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України їй було призначене покарання 3 роки 1 місяць 10 днів позбавлення волі. Після звільнення ОСОБА_5 знов вчинила кримінальні правопорушення проти власності.

20.04.2015 року близько 11 години ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Виговського, 34 у м. Львові, маючи намір на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшла до перехожої ОСОБА_6 та стала останній пропонувати повернути їй кошти за продукти харчування, котрі придбала нібито у неї її дочка, хоча не маючи реальної можливості продати їх, ввівши ОСОБА_6 в оману, оскільки її дочка жодних продуктів харчування у ОСОБА_5 не купувала, остання шляхом обману, повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 в сумі 230 грн., а також її золотими сережками загальною вагою 4 гр. та вартістю 3 500 грн., завдавши матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 3.730 грн.

09.05.2015 року ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Широкій у м. Львові, маючи намір на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшла до перехожої ОСОБА_7 , та стала останній пропонувати повернути їй кошти за продукти харчування, котрі придбала нібито у неї її дочка, хоча не маючи реальної можливості продати їх, ввівши ОСОБА_7 в оману, оскільки її дочка жодних продуктів харчування у ОСОБА_5 не купувала, остання шляхом обману повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 в сумі 3000 грн..

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, визнала повністю, та відмовилась від дачі показань. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, доведена повністю і її дії за ч.2 ст.190 КК України кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченої виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи міру покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних нею злочинів, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка є раніше судимою, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках психіатра та нарколога не знаходиться. Крім того, судом береться до уваги досудова доповідь Залізничного РС Львівського МВ з питань пробації, згідно якої результати оцінки правопорушниці ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені. Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2016 року, за вчинення кримінальних правопорушень в період 07.06.2015 року 16.06.2015 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнана винною за ч. 2 ст. 190 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченої слід обрати на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої потерпілим завдана майнова шкода, яка в добровільному порядку не відшкодована. Потерпілими заявлено цивільні позови про відшкодування: потерпілой ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3.730,00 грн., та моральної шкоди на суму 9.000 грн.; потерпілою ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 3.000,00 грн., та моральної шкоди на суму 10.000 грн..

Заявлений цивільний позов визнаний ОСОБА_5 в повному обсязі. З огляду на право обвинуваченої на визнання позову, визнаючи, що така дія не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на вимоги ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 61 ЦПК України, ст. ст. 128, 129, 349 КПК України, обставини справи, доведеність відповідними доказами, принцип справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заявлений цивільний позов в частині майнової шкоди в повному обсязі, в частині моральної шкоди по 6.000 гривень кожной потерпілой.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_5 по справі не обирались.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2016 року більш суворим покаранням за цим вироком та призначити остаточне покарання у виді 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати, з 10.09.2015 року, як встановлено попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь:потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму - 3.730 грн.., та моральну шкоду на суму 6.000 грн.; потерпілої ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму - 3.000 грн.., та моральну шкоду на суму 6.000 грн..

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя:(підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя: