Єдиний унікальний номер 234/724/17-к
Номер провадження 11-сс/775/291/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
заявника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2017 року про відмову у задоволенні скарги на постанову ст..слідчого СВ військової прокуратури сил АТО про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И Л А :
Із ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000043 від 29.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.
Слідчий суддя вважав, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, проведено повно та об`єктивно; постанова слідчого винесена законно та скасуванню не підлягає.
В апеляційній скарзі апелянт прохає скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати судове рішення і постанову слідчого, направити кримінальне провадження для проведення досудового розслідування.
Вислухав доповідача, заявника ОСОБА_6 , який прохав задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти цього, дослідивши матеріали судової справи і кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, з наступних підстав.
Слідчим суддею було встановлено, що у провадженні старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції перебувало кримінальне провадження № 0000043 від 29.02.2016 року за фактом повідомлення ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
Так, слідчим встановлено, що 11.02.2016 до слідчого управління прокуратури Донецької області із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся громадянин ОСОБА_6 , в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_8 за завідомо неправдиві показання під час досудового розслідування.
Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_8 двічі був допитаний в якості свідка в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000186 від 18.02.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_10 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 269-2 КК України, і давав різні показання. Такі дії свідка ОСОБА_8 , на думку заявника, призвели до тяжких наслідків.
Слідчим оглянуто матеріали вказаного кримінального провадження та встановлено, що під час досудового слідства свідок ОСОБА_8 був допитаний 07.04.2015 та 12.06.2015, при цьому свідка було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а 31.03.2015 року допитано свідка ОСОБА_11 , якого також було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.
Із протоколу допиту від 07.04.2015 року, вбачається що свідок ОСОБА_8 повідомив наступне. В жовтні 2014 року та лютому 2015 року за проханням його знайомого, громадянина ОСОБА_11 , він звертався до керівника сектору Краматорського МВ УМВС ОСОБА_10 , з проханням сприяти ОСОБА_11 у вирішенні питання щодо невтручання в його підприємницьку діяльність працівників Краматорського МВ УМВС. за вказані послуги.
Із протоколу допиту вищевказаного свідка від 12.06.2015 р. вбачається, що ОСОБА_8 повідомив, як передавав ОСОБА_10 грошові кошти в якості фінансової допомоги для придбання медичних препаратів для осіб постраждалих в бойових діях під час проведення антитерористичної операції.
Із протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 31.03.2015 р. вбачається, що останній дав показання, аналогічні за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_8 від 07.04.2015 р.
В матеріалах кримінального провадження №0000186 міститься вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2016 р., яким обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 269-2 КК України. Суд послався на показання свідка ОСОБА_8 , надані ним у судовому засіданні, які повністю співпадають з його показаннями під час досудового розслідування 07.04.2015 року, що підтверджує відеозапис судового засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Свідок поясняв, що 12.06.2015 року під час допиту він надавав інші за змістом показання по причині душевного хвилювання, помилково сприймає запитання слідчого, повідомляючи при цьому про інші обставини.
Посилання апелянта щодо неправомірності вказаного відеозапису не є такими, що заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Сам апелянт зазначив, що обвинувальний вирок щодо нього не набрав законної сили, тобто правильність викладених судом обставин і доказів в судовому рішенні, а також належна фіксація судового процесу підлягає перевірці в передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку.
Слідчому свідок ОСОБА_8 повідомив, що показання, надані ним на досудовому слідстві 07.04.2015 року відповідають дійсності, а свідчення надані ним 12.06.2015 року не варто брати до уваги, оскільки на той час обставини, щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 та ОСОБА_6 набрали значного суспільного резонансу. Він дуже хвилювався з цього приводу у зв`язку з чим у нього почались розлади здоров`я. Тому під час допиту 12.06.2015 року, ці обставини були ним не вірно трактовані. Також, свідок вказав, що не мав намірів ввести в оману правоохоронні органи.
Свідок ОСОБА_11 слідчому повідомив, що свідчення ОСОБА_8 від 07.04.2015 повністю відповідають дійсності та співпадають з його показаннями на досудовому розслідуванні та судовому розгляді.
Крім того, колегія суддів зазначає, що не є обґрунтованими доводи апелянта про порушення його прав, як потерпілого; він не був визнаний потерпілим з огляду на таке.
Відповідно до ст..55 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Викладені обставини в заяві ОСОБА_6 та додані до неї матеріали, не містять достатніх фактичних обставин, які б свідчили про заподіяння останньому будь-якої шкоди.
ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні допитаний, як свідок.
Кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка під час проведення досудового розслідування передбачена ч.1 ст.384 КК України.
Об`єктом даного злочину, є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні.
За загальним правилом показання це відомості про факти, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні і мають важливе значення для правильного вирішення справи. Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується виключно прямим умислом.
Слідчий прийшов до правильного висновку про те, що в діях свідка ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, зокрема: суб`єктивна сторона, яка повинна виражатися в прямому умислі.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що розслідування по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000043 від 29.02.2016 року проведено повно та об`єктивно. Постанова про закриття кримінального провадження від 07.01.2017 року старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України винесена законно та скасуванню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись вимогами ст..ст.303, 304, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 відмовити.
Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2017 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000043 від 29.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.384 КК України залишити без змін.
Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді