Справа № 446/728/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2013 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Костюк Уляна Ігорівна

при секретарі Корбецькому А.І.

з участю прокурора Мазяра М.Т. підсудних ОСОБА_1,ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Бузька кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 14 квітня 1976 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.України, невійськовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого: Камянка-Бузьким районним судом 08.10.1991 р. за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.) до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку; Камянка-Бузьким районним судом Львівської області 20.03.1992 р. за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, строк відбув повністю; Камянка-Бузьким районним судом Львівської області 01.10.1998 р. за ч. 1 ст. 198-2 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року 2-х місяців позбавлення волі; Камянка-Бузьким районним судом Львівської області 04.06.1999 р. за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 р.) до 1 року позбавлення волі, судимість не погашена; Франківським районним судом м. Львова 11.04.2003 р. за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.04.2006 р., Камянка-Бузьким районним судом Львівської області 15.12.2006 р. за ч.2 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, судимість не погашена, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, гр.України, невійськовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,

в с т а н о в и в :

27 листопада 2009 р. близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в с.Батятичі, Камянка-Бузький район, Львівська область, таємно викрав бензопилу торгової марки Husqvarna моделі 142, яка належить ОСОБА_4 завдавши потерпілому, згідно висновку експерта № 9/8 від 28.01.2010 р. матеріальної шкоди на суму 1934 грн. 97 коп.

Крім того, 25 лютого 2010 р. ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на незаконне отримання майна в майбутньому, перебуваючи в квартиру № 7, що по вул. Новій, 5 в с.Батятичі, Камянка-Бузький район, Львівська область, почали вимагати гроші в сумі 2000 грн. в ОСОБА_3 Коли, у визначений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 час ОСОБА_3 не знайшов грошей, вони з метою залякування потерпілого та спонукання його до вчинення дій майнового характеру в користь ОСОБА_2, побили .ОСОБА_3, погрожуючи скинути останнього з балкону, спричинивши, згідно висновку експерта № 707 від 02.04.2010р. легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя. Після цього, заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_3 марки Nokia моделі 6020 ринковою вартістю 140 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного звязку Київстар вартістю 25 грн.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засідання свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 189 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 25.02.2010 р до нього додому прийшов підсудний ОСОБА_2 та розповів, про бійку що виникла між ним та потерпілим ОСОБА_3 та про намір йому відімстити. Після цього, ОСОБА_2 випив 50 грам. та запитав, чи він не заперечує, щоб він, ОСОБА_2, прийшов до нього з ОСОБА_3 Близько 14 год. 00 хв. цього ж дня він знову зустрівся з ОСОБА_2 який повідомив, що бачив як ОСОБА_3 розпиває спиртні напої біля магазину. По дорозі він вирішив зайти додому до ОСОБА_3 Двері відчинила мати останнього та сказала, що її сина немає вдома і щоб він не втручався куди йому не потрібно, так як вона все бачила і ОСОБА_2 був неправий.. Коли вони виходили з підїзду, то зустріли потерпілого ОСОБА_3, якому він запропонували піти нього додому, на що він погодився. На кухні в його квартирі ОСОБА_2 почав наносити побої ОСОБА_3 та сказав, щоб він віддав йому 1000 гривень. ОСОБА_3 пояснив, що зараз він грошей не має, а заробітну плату отримає лише 05.03.2010 р. Тоді, він сказав потерпілому, щоб той цього ж дня знайшов гроші. ОСОБА_3 погодився. Після цього вони вийшли на балкон покурити, де він жартома сказав ОСОБА_2, про те, щоб скинути ОСОБА_3 з балкону. В цей час по дорозі йшла ОСОБА_5 та запитала їх, що вони роблять. Після її слів вони зайшли в квартиру. Після чого вони пішли на кухню. В цей час до них зайшла його співжителька та попросила включити праску. Він пішов в іншу кімнату, приніс праску та включив її в розетку. При цьому він сказав потерпілому, що він скоро знайде гроші. В цей час ОСОБА_2 взяв праску і спробував доторкнутися нею до ОСОБА_3, але зробити це йому завадила його спів жителька. ОСОБА_3 щось кричав, а тому він наніс йому декілька ударів, зокрема, вдарив пустою пляшкою по спині і, можливо, трішки зачепив голову. Після цього ОСОБА_3 подзвонив до знайомих і просив позичити гроші, але йому відмовили. Після цього, втрьох вони випили по 100 грам горілки. Коли цього виявилось замало, вони вирішили піти в магазин та придбати ще горілки. Оскільки грошей в них не було, він запропонував ОСОБА_3 взяти в борг все необхідне їм в магазині. Коли вони йшли з магазину, то зустріли матір потерпілого, котра запитала куди вони йдуть. Він відповів, що будуть розпивати „ мирову, на що мати ОСОБА_3 запропонувала піти до неї додому і вони погодились. У квартирі ОСОБА_3, ОСОБА_2 заснув. Вони розпили пляшку горілки та вирішили піти до нього додому. Він запропонував ОСОБА_3 допомогти завести ОСОБА_2, на що той погодився. Пізніше мати потерпілого запитувала його, чи її син винен гроші. Він сказав, що ОСОБА_3 не винен йому грошей, а його телефон він поверне йому. Наступного дня він передзвонив матері потерпілого та сказав, щоб вона прийшла та забрала телефон, який потерпілий залишив у нього вдома, на що остання відповіла, що вона в міліції пише заяву. 26.02.2010 р. до нього додому прийшли працівники міліції. Останні самовільно відчинили вхідні двері та забрали його в райвідділ міліції.

З приводу предявленого обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, підсудний ОСОБА_1 суду пояснив, що в кінці осені 2009 р. він поїхав у с. Батятичі Камянка-Бузького району Львівської області, оскільки шукав бензопилу. Він Заїхав до ОСОБА_6, однак його не було вдома. Мати останнього повідомила, що її син у ОСОБА_7 Коли він зустрів ОСОБА_6, то попросив порізати йому три дерева, на що той погодився. ОСОБА_8 подвіря ОСОБА_7 їх чекав автомобіль, яким він приїхав з м. Львова. Бензопилу вони поклали у багажник автомобіля, після чого поїхали на заправку, щоб купити бензину та масла до бензопили. Коли вони проїжджали с. Батятичі Камянка-Бузького району Львівської області, він запитав ОСОБА_6, чи має той бензин і масло, якщо так, то він би в нього купив їх. Останній сказав, що має, але це все у ОСОБА_7 вдома. Він взяв у таксиста здачу в сумі 25 грн. та віддав їх ОСОБА_6 Тоді, вони розвернули автомобіль та поїхали до ОСОБА_7 ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та пішов на подвіря ОСОБА_7, однак не повернувся. Тоді, він вирішив порізати дрова сам, після чого віддати бензопилу. Коли він приїхав до м.Львова, то продав бензопилу за 660 грн, так як не мав чим заплатити таксисту. Останньому заплатив 330 грн., а решту залишив собі. Через декілька днів він приїхав у с. Батятичі Камянка-Бузького району Львівської області, де зустрів ОСОБА_7, якому сказав, що поверне бензопилу. ОСОБА_7 відповів, що вже пізно.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 189 КК України визнав повністю та пояснив, що 25 лютого 2010 р. він вийшов з дому та пішов прогулятися селом Батятичі Камянка-Бузького району Львівської області. Зайшовши в магазин Продукти, зустрів потерпілого ОСОБА_3 та ОСОБА_9, котрі сиділи за столом та розпивали спиртне. Вони запропонували йому приєднатись, на що він погодився. Разом вони розпили 0,5 літри горілки та розійшлися. Неподалік його будинку між ним та ОСОБА_3 виникло непорозуміння і вони почали битися. З приводу чого бились в даний час не пригадує. Наступного дня він зайшов до ОСОБА_1 і розповів йому про бійку з ОСОБА_3 Цього ж дня вони прийшли до ОСОБА_3 додому та сказали йому піти до ОСОБА_1 додому, на що той погодився. Він пригадав ОСОБА_3 минулий вечір та почав наносити удари руками та ногами в різні ділянки тіла. Скільки ударів наніс не пригадує. Коли він наносив удари ОСОБА_3, ОСОБА_1 стояв та спостерігав за цим. Однак, через деякий час і ОСОБА_1 почав наносити удари ОСОБА_3 та сказав йому принести 2000 грн. за те, що він його, ОСОБА_2, побив. ОСОБА_3 погодився та сказав, що до 17 год. 00 хв. цього ж дня знайде гроші. Після цього, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_3 вийти на балкон. Там вони з ОСОБА_1 вирішили налякати ОСОБА_3 та спробували його скинути з балкона. В цей час йшла сусідка ОСОБА_5 і він сказав ОСОБА_1, що треба піти з балкона. ОСОБА_1 погодився і вони втрьох пішли на кухню, де далі продовжували наносити удари потерпілому ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_1 сказав ОСОБА_3, що той винен вже 1500 грн., але має піти в магазин. ОСОБА_3 погодився і вони втрьох пішли в магазин, де купили 0.7 л. горілки, 2 пачки пельменів, 2 пачки сигарет та 0.5 л. пива. Коли поверталися, то зустріли матір ОСОБА_3, котра запитала, куди вони йдуть. Хтось відповів, йдуть розпивати мирову. Вони мали намір йти до ОСОБА_1 додому, але мати ОСОБА_3 запропонувала піти до неї додому, що вони й зробили. В квартирі ОСОБА_3 він заснув. Згодом його розбудили і вони пішли в квартиру ОСОБА_1, де випили каву і він знову заснув. Наступного дня приїхали працівники міліції та відвезли їх з ОСОБА_1 в райвідділ міліції. Зазначив, що не може точно пригадати, чому в нього виникла бійка з ОСОБА_3, але на даний час з останнім він примирився та відшкодував йому шкоду.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 189 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, та визнання вини підсудним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, їх вина в інкримінованих їм злочинах повністю доведена іншими зібраними по справі доказами, зокрема.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3 даними в судовому засіданні про те, що 24.02.2010 р. він приїхав з роботи та подзвонив до свого знайомого ОСОБА_9. Останньому він запропонував піти випити пиво, на що той погодився. Вони пішли в магазин, купили пляшку горілки та присіли за столик. Через деякий час в магазин прийшов ОСОБА_2, котрому вони запропонували приєднатися до них. ОСОБА_2 погодився і тоді вони купили ще пляшку горілки та розпили її. По дорозі додому між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт. Вони почали битись, однак, хто кого вдарив першим він не пригадує. Наступного дня його сестра подзвонила до матері та повідомила, що ОСОБА_2 йде знімати побої. В цей же день о 14-00 год. він мав йти на роботу. Коли він йшов на маршрутку, йому стало погано. Він передзвонив напарнику та попросив замінити його на роботі, а сам повернувся додому. В підїзді будинку його зустрів ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які сказали, що бажають з ним порозмовляти з приводу вчорашньої бійки та запропонували піти до ОСОБА_1 додому. На квартирі останнього ОСОБА_2 сказав, що він, ОСОБА_3, винен йому 1000 грн. Тоді він сказав, що гроші зможе віддати лише після 5 березня, так як тоді отримає заробітну плату. Підсудні відповіли, що їх це не цікавить та почали його бити. Спочатку побої наносив ОСОБА_2, а пізніше і ОСОБА_1 Він просив припинити наносити йому удари, але підсудні продовжували його бити. Потім сказали йому вийти на балкон, де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали скидати його з балкона 3-го поверху будинку. Однак, їм це не вдалось, оскільки цьому завадила сусідка ОСОБА_5 Потім вони пішли на кухню, де підсудні продовжували його бити. ОСОБА_1 двічі наніс йому удар пустою пляшкою з-під горілки по голові, від удару якою він впав. Тоді ОСОБА_1 приніс праску та підключив її до розетки. ОСОБА_2 взяв праску та притулив її до його лівої ноги. В цей час надійшла співмешканка ОСОБА_1 ОСОБА_10 і сказала припинити це все, бо вона кладе дитину спати. Після цього підсудні ще хотіли випити та ОСОБА_1 запитав у своєї співжительки, чи дасть вона йому гроші. Остання відповіла, що не дасть. Тоді ОСОБА_1 сказав йому, що якщо він у магазині купить продукти на суму 100 грн., то буде винен вже 1500 грн. ОСОБА_1 забрав у нього мобільний телефон та вони пішли в магазин. По дорозі задзвонив його мобільний телефон. ОСОБА_1 підняв трубку та почав розмовляти з його сестрою. Прийшовши в магазин, він купив пляшку горілки, пельмені, сигарети. Коли вони поверталися назад, то на зупинці стояла його мати, котра запитала куди вони йдуть. ОСОБА_1 відповів, що йдуть розпивати мирову. Його мати запропонувала піти до них додому, що вони й зробили. Вдома вони розпили пляшку горілки. ОСОБА_2 з ними не вживав спиртне, оскільки заснув. Через деякий час вони розбудили ОСОБА_2 і ОСОБА_1 сказав йому піти разом і завести ОСОБА_2 до нього додому. По дорозі до будинку ОСОБА_1 останній сказав йому, що за ним вже не має боргу. В квартирі ОСОБА_1 його співжителька зробила їм каву, а потім прийшла його мати та забрала його додому.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні про те, що особисто в нього ОСОБА_1 нічого не викрадав. Бензопилу він дав знайомому ОСОБА_6, котрий хотів порізати дрова. Через декілька днів після цього до нього подзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що ОСОБА_1 викрав бензопилу. Зазначив, що не має жодних претензій до підсудного ОСОБА_1, так як ОСОБА_6 відкупив йому бензопилу. (.а.с.34)

Показаннями свідка ОСОБА_6 даними в судовому засіданні про те, що 27.11.2009р. до нього прийшов ОСОБА_7 з проханням зрізати дерево, оскільки воно торкалось електричних дротів. В цей час на подвіря до ОСОБА_7с. прийшов ОСОБА_1 та попросив порізати три стовпці дуба за відповідну плату, Він погодився взяв бензопилу та поклав її в багажник машини, якою приїхав ОСОБА_1. Після цього вони поїхали до нього додому щоб взяти масло та бензин, щоб заправити бензопилу, однак коли він повернувся з дому то підсудний ОСОБА_1 втік разом із викрадено бензопилою.

Аналогічними за змістом та по суті показаннями свідка ОСОБА_7 даними в судовому засіданні.

Показаннями свідка ОСОБА_11, даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні про те, що 24.02.2010 р до неї на мобільний телефон подзвонила її матір та повідомила, що її брат ОСОБА_3 бється в дворі. Вона разом із своїм співжителем вийшли у двір де побачила, що ОСОБА_2 лежить на землі. Вони підняли його і він їм сказав, що його побив її брат. Наступного дня її брат мав вийти на роботу і вона не цікавилась, де він є. Однак, через деякий час сусіди повідомили їй, що брата бє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вона подзвонила до матері та повідомила про це. Матір відповіла, що брат пішов на роботу. Тоді вона вирішила подзвонити до нього, але його телефон не відповідав. Близько 18 год. вона подзвонила на мобільний телефон ОСОБА_2, який сказав, що не знає де її брат, але в нього будуть великі проблеми. Після цього телефон взяв ОСОБА_1, однак про що вона з ним розмовляла не пригадує, оскільки дуже хвилювалась. Памятає, що сказала ОСОБА_1, що якщо через 5 хв. брата не буде, вона подзвонить в міліцію. (а.с.93 )

Показаннями свідка ОСОБА_12 даними в судовому засіданні про те, що 25.02. 2010 р. близько 14 год. її син ОСОБА_3 пішов на роботу. Через деякий час до неї додому прийшов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та запитали, де її син. Вона відповіла, що він пішов на роботу. Після цього, ОСОБА_1 сказав, що коли приїде ОСОБА_3 з роботи, нехай зайде до нього, а то йому буде гірше. Близько 16 год. до неї подзвонила дочка ОСОБА_11 та запитала де брат, оскільки їй сказали, що його бють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вона передзвонила до старшого сина, котрий сказав, що на роботі ОСОБА_3 не має. Близько 18-00 год. вона побачила, що в квартирі ОСОБА_1 світиться світло. Обійшовши будинок побачила, що на дворі стоїть ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Останнім вона сказала, що якщо через 10-15 хвилин її сина не буде вдома, вона подзвонить в міліцію. Після цього вона вирішила поїхати в м. Камянка-Бузька Львівської області. Коли була на зупинці, то побачила як з магазину „ Продукти йде ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її син. ОСОБА_1 сказав їй, що ніяких грошей не потрібно, що вони йдуть розпивати мирову. Вона запросила їх до себе додому, де вони розпили половину пляшки горілки. ОСОБА_2 заснув. Тоді, вона сказала ОСОБА_1, щоб той йшов з ОСОБА_2 додому. ОСОБА_1 попросив ОСОБА_3 допомогти йому відвести ОСОБА_2 Через 10-15 хвилин вона пішла на квартиру ОСОБА_1 де останній з її сином пили каву, а ОСОБА_2 спав. Вона забрала сина додому, а наступного дня поїхала з ним в міліцію писати заяву. В цей час подзвонив ОСОБА_1, котрий сказав не писати заяви та прийти забрати мобільний телефон.

Показаннями свідка ОСОБА_10, даними в судовому засіданні про те, що 25.02.2010 р. до них додому прийшов підсудний ОСОБА_2 та попросив її співжителя ОСОБА_1 похмелитись. Вони пішли на кухню, а вона з ними не йшла, бо була в кімнаті з дитиною. Близько 15 год. того ж дня він повернувся та сказав, що бачив ОСОБА_3 у барі. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вдвох кудись пішли, але через пів години повернулись разом з ОСОБА_3 Спочатку вони сиділи на кухні та про щось розмовляли, а пізніше ОСОБА_2 намагався вдарити ОСОБА_3, але ОСОБА_1 завадив йому в цьому. Через деякий час вони вийшли на балкон та жартома почали скидати ОСОБА_3 з балкону. Після цього ОСОБА_2 наніс декілька ударів ОСОБА_3, від чого останній присів. Коли підсудні та потерпілий повернулися в кухню, то почали шуміти. Вона зробила їм зауваження.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні про те, що є співпрацівником потерпілого ОСОБА_3 Не пригадує точної дати, але памятає, що ОСОБА_3 телефонував до нього та повідомляв про те, що він не вийде на роботу та просив позичити йому 2000 грн. Для чого йому потрібна була дана сума грошей він в ОСОБА_3 не зясовував. (а.с.92 )

Показаннями свідка ОСОБА_5 даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні про те, що 25.02.2010 р. близько 15 год. 30 хв. вона вийшла зі своєї квартири та йшла в напрямку центру с. Батятичі Камянка-Бузького району Львівської області. Проходячи повз свій будинок, вона помітила, що на балконі квартири підсудного ОСОБА_1 перебувало троє осіб. Серед них був сам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та хлопець, котрого вона не впізнала. Останні голосно про щось розмовляли між собою. Оскільки молоді люди розмовляли на підвищених тонах, вона запитала, що в них відбувається. ОСОБА_2 відповів, що все нормально. Після отриманої відповіді вона пішла в центр села Батятичі. Коли поверталась, на балконі вже нікого не було. (а.с.59)

Показаннями допитаного в якості свідка в судовому засіданні ДІМ Камянка-Бузького РВ ГУМУСУ у Львівській області ОСОБА_13 про те, що він разом з слідчим Парієм А.В. проводили огляд житла квартири № 7, що по вул. Новій, 5 в с.Батятичі, Камянка-Бузький район, Львівська область, в якій проживав ОСОБА_1 В якості понятих було запрошено ОСОБА_14 та ОСОБА_15 Не заперечив того факту, що поняті у саме приміщення квартири не заходили, оскільки боялись погроз з боку ОСОБА_1, але протокол огляду місця події був прочитаний понятим та такі в добровільному порядку проставили в ньому свої підписи, зауважень ніхто не мав, в т.ч. і сам ОСОБА_1 Щодо письмової згоди на проведення огляду житла ОСОБА_1, то вважає, щодо цього не були порушені вимоги норм КПК України. Зазначив також, що 26.02.2010 р. зразу ж після проведення обшуку, відібрав пояснення у ОСОБА_1, так як у райвідділі була зареєстрована заява ОСОБА_16 Інших дій з ОСОБА_1 не проводив.

Допитаний в судовому засіданні слідчий СВ КамЯнка-Бузького РВ ГУМУСУ у Львівській області ОСОБА_17 з приводу проведення огляду житла дав аналогічні пояснення до пояснень свідка ОСОБА_13, а з приводу проведення ним ряду слідчих дій, в т.ч. допиту обох підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01.05.2010 р. пояснив, що дата проведення допиту є помилковою, а вірною слід вважати 30.04.2010 р..

Заявою ОСОБА_6 на імя начальника КамЯнка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Львівській області про крадіжку ОСОБА_1 бензопили марки Husqvarna моделі 142 (а.с.5 справи № 119-0890),

Висновком спеціаліста № 9/237 від 28.12.2009 р. НДЕКЦ при ГУ МВСУ у Львівській області з якого вбачається, що залишкова вартість ланцюгової бензопили марки Husqvarna моделі 142 з врахуванням зносу складає 1934 грн. 97 коп. (а.с.16 справи № 119-0890),

Заявою потерпілого ОСОБА_3 на імя начальника Камянка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Львівській області від 26.02.2010 р. про прийняття мір до ОСОБА_2 та ОСОБА_1, котрі спричинили йому тілесні ушкодження та викрали мобільний телефон марки Nokia моделі 6020 зі стартовим пакетом Київстар (а.с.3 справи № 119-0919),

Протоколом огляду місця події з фото таблицями до нього від 26.03.2010 р. (а.с.4-7 справи № 119-0919),

Актом судово-медичного обстеження № 435 від 02.03.2010 р., проведеного Бюро судово-медичної експертизи ГУОЗ ЛОДА згідно з яким, в ОСОБА_3 виявлено струс головного мозку, синці на обличчі, на лівій вушній раковині, у лобно-тімяній ділянці зліва, на правій вушній раковині, садна в ділянці лівого ока, на чолі, на волосяній частині голови, крововиливи в білкових оболонках обох очей. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 25.02.2010 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя (а.с.23,24 справи № 119-0919),

Висновком спеціаліста № 9/53 від 03.03.2010 р. НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області, з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефона марки Nokia моделі 6020 IMEI: 359748/00/873685/3 станом на 25.02.2010 р. могла становити 140 грн. (а.с.26-28 справи № 119-0919),

Актом амбулаторної судової-психіатричної експертизи № 216 від 25.03.2010 р., проведеної ЛОКПСЛ, згідно з висновком якого, ОСОБА_1 психічним захворюванням не страждає, виявляє органічний емоційно нестійкий розлад, який не досягає рівня психозу чи недоумства, а тому не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав і не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.95,96 справи № 119-0919),

Висновком експерта № 707 по матеріалах справи від 02.04.2010 р. складеним судово-медичним експертом ОСОБА_18 вбачається, що в ОСОБА_3 згідно представлених меддокументів та даних огляду виявлено: струс головного мозку, синці на обличчі, на лівій вушній раковині, у лобно-тімяній ділянці зліва, на правій вушній раковині, садна в ділянці лівого ока, на чолі, на волосяній частині голови, крововиливи в обох оболонках очей. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 25.02.2010 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя. При обстеженні його в поліклініці 01-02 березня 2010 р. було встановлено перелом кісток носа, який не підтверджений рентгенологічно, а тому при встановленні тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається (а.с.100-102 справи № 119-0919). Даний висновок підтвердила допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_18

Висновком експерта НДЕКЦ при ГУ МВСУ у Львівській області № 9/146 від 20.04.2010 р. згідно з яким, ринкова вартість мобільного телефона марки Nokia моделі 6020 IMEI: 359748/00/873685/3 станом на 25.02.2010 р. і з умовою, що з моменту скоєння злочину до моменту представлення на дослідження його товарний стан не змінився, могла становити 140 грн. (а.с.107-109, справа № 119-0919),

Протоколом огляду мобільного телефона марки Nokia моделі 6020 від 21.04.2010 р. та постановою про визнання та прилучення його до справи як речового доказу від 21.04.2010 р. (а.с.110, 112, справа № 119-0919),

Протоколами очних ставок між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 30.04.2010 р. з яких вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив дані ним покази на досудовому слідстві (а.с.121-125, справа № 119-0919).

Під час огляду в судовому засіданні речового доказу мобільного телефона марки Nokia потерпілий ОСОБА_3 підтвердив, що саме цей мобільний телефон належить йому.

Оцінюючи показання потерпілих та свідків, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в обєктивному звязку з матеріалами кримінальної справи, стверджуються іншими обєктивними доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що факт скоєння злочинних дій та винуватість підсудних ОСОБА_1,у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. ст. 189 КК України та ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 доведено повністю.

Суд вважає, що злочинні дії підсудного ОСОБА_1, вірно кваліфіковані ч.2 за ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинене, повторно та за ч.2 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками-вимагання вчинене за попередньою змовою у групі осіб з погрозою вбивства чи заподіяння тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що злочинні дії підсудного ОСОБА_2, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками-вимагання вчинене за попередньою змовою у групі осіб з погрозою вбивства чи заподіяння тілесних ушкоджень.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання суд враховує характер тяжкість вчиненого ним злочину, особу підсудного, те, що підсудний ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, перебування на утриманні малолітньої дитини обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд вважає, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Призначаючи підсудному ОСОБА_2 міру покарання суд враховує характер тяжкість вчиненого ним злочину, особу підсудного, те, що підсудний ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2, суд вважає, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що підсудному ОСОБА_2 слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, застосувавши ст. 69 КК України. До такого висновку суд прийшов із врахуванням особи підсудного, зокрема того, що підсудний ОСОБА_2 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, та з огляду на наявність кількох обставин, що помякшують покарання кожного з них та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Nokia моделі 6020, який знаходиться на зберіганні в Камянка -Бузькому РВ ГУМВСУ у Львівській області слід повернути потерпілому ОСОБА_3

Судові витрати слід стягнути з підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, районний суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити ОСОБА_1 покарання шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_1 покарання у виді 3 (трьох) років 5(пяти) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_19, ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний - утримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 03 березня 2010 р.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 24 червня 2011 р.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Nokia моделі 6020, який знаходиться на зберіганні в Камянка -Бузькому РВ ГУМВСУ у Львівській області - повернути потерпілому ОСОБА_3

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при ГУ МВСУ у Львівській області 525 грн. 84 коп. за проведення судово-товарознавчих експертиз.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 в користь НДЕКЦ при ГУ МВСУ у Львівській області 225 грн. 36 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Кам'янка -Бузький районний суд Львівської області, засудженими в той же строк з моменту вручення їм копій вироку.

Суддя Костюк У.І.