Справа № 643/673/17
Номер провадження 1-кс/643/183/17
УХВАЛА

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року у справі № 643/5857/16-к на квартиру АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , а також його представник, в судове засідання 17.02.2017 року не з`явилися, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. В попереднє судове засідання ОСОБА_3 та його представник також не з`явились, надали заяву про його відкладення.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з правових позицій, висловлених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2015 року, справа №5-2049км15, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.
З правових позицій, висловлених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 26.01.2016 року, справа №5-2474км15 вбачається, що якщо прийняття певного рішення прямо не передбачено кримінальним процесуальним законом, воно може бути прийняте судом, якщо відповідає вимогам розумності й справедливості.
Неявка заявника до суду, з урахуванням вимог диспозитивності судового розгляду, унеможливлює розгляд його клопотання по суті.
Як вбачається з рекомендаційних роз`яснень, викладених в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», що було підготовлено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та яким врегульовані подібні правовідносини, у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.
Враховуючи наведене, а також другу поспіль неявку в судове засідання ОСОБА_3 та його представника, слідчий суддя залишає клопотання ОСОБА_3 без розгляду.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 174 КПК України,
Роз`яснити ОСОБА_3 , що він має право на повторне звернення до суду з даним клопотанням.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 21.02.2017 року о 17-50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1