АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина" України, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого:

- 15.04.2008 р. Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ст.ст. 186 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 17.03.2009 р. Садгірським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2-х місяців 6-ти років позбавлення волі;

- 24.05.2013 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2 КК України до 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 квітня 2017 року - ОСОБА_6 обвинувачено за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді три роки позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк покарання ОСОБА_6 обчислено з моменту затримання, тобто з 21 березня 2017 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 21 березня 2017 року і до дня набрання вироком законної сили.

Провадження №11-кп/794/204/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .
Вирішено долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляції вважає вирок районного незаконним та необґрунтованим, оскільки покарання, яке призначене судом за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі.

Вказує, що у вироку суд послався на ст. 66 КК України і зазначив, що до обставин, як пом`якшують його покарання відносить щире каяття у вчиненні злочину. Разом з тим, вважає, що судом помилково не віднесено до обставин, які пом`якшують покарання такі, як: з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, його молодий вік та те, що він є сиротою.

У зв`язку з чим, просить вирок районного суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

Судом І інстанції встановлено, ОСОБА_6 , 27.12.2016 року, близько 23:00 год., переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом демонтажу вхідних дверей, проник до приміщення дачного будинку, ділянка АДРЕСА_2 , де діючи умисно, протиправно, повторно, таємно викрав бувші у використанні мотокосу марки «Амур», вартістю 1700 грн., мідний електрокабель довжиною 10 м., вартістю 300 грн., сім європейських електророзеток білого кольору, вартістю 200 грн., п`ять електровимикачів білого кольору, вартістю 150 грн., точильний станок вартістю 600 грн., секатор вартістю 250 грн., а також інші речі, котрі не становлять для потерпілого ОСОБА_7 матеріальної цінності, а саме плоскогубці коричневого кольору, цвяхосмикач сірого кольору, молоток сірого кольору, три хрестові викрутки, садову пилу та чотири зв`язки часнику.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3200 гривень.

Крім цього, 16.01.2017 року біля 23:00 год., обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення дачного будинку, садового товариства «Сахарнік», по вул. В. Василевської в м. Чернівці, де діючи умисно, протиправно, повторно, таємно викрав бувші у використанні п`ять металевих труб з нержавіючої сталі, діаметром 25 мм. та довжиною 5 метрів, вартістю 1000 грн., вісім металевих труб діаметром 25 мм. та довжиною 5 метрів, вартістю 1500 грн., чавунний шпаргат двокамфорний, вартістю 500 грн., 12 метрів оцинкованої ринви, вартістю 1500 грн., металеву дверку до грубки, вартістю 100 грн., металеву дугу до шпаргату, вартістю 100 грн., сокиру, вартістю 100 грн., металеву ножівку, вартістю 50 грн., два металевих цвяхосмикача, вартістю 150 грн.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн.

Крім цього, 25.02.2017 року близько 09:00 год., обвинувачений ОСОБА_10 , переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом демонтажу вхідних дверей проник до приміщення дачного будинку ділянка АДРЕСА_2 , де діючи умисно, повторно, таємно викрав бувші у використанні двигун до холодильника марки «Сатурн», вартістю 300 грн., оцинковану ванну об`ємом 200 літрів, вартістю 300 грн., алюмінієву бочку від пральної машини, вартістю 200 грн., алюмінієві електропроводи, довжиною 15 метрів, вартістю 200 грн., а також інші речі, котрі не становлять для потерпілого ОСОБА_7 матеріальної цінності, а саме чотири металеві камфорки з газової плити, ложки, вилки, металобрухт, сапу, граблі, штикову лопату та дві чоловічі куртки, шкіряна та замшева.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

Крім цього, 09.03.2017 року біля 23:00 год., обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття шиби вікна столярного цеху, що розташований по АДРЕСА_3 , де діючи умисно, протиправно, повторно, таємно викрав чотири ножі від фугувального станка, вартістю 250 грн., два ножі від рейсмусного станка, вартістю 100 грн., дві сокири, вартістю 100 грн., дві металеві ручні пили, вартістю 100 грн., велику металеву ручну пилу, вартістю 70 грн., велику ручну струпцину, вартістю 300 грн., п`ять малих струпцин, вартістю 600 грн., п`ять фрез до фрезерного станка, вартістю 980 грн.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн.

Крім цього, 15.03.2017 року близько 23:00 год., обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення дачного будинку, ділянки АДРЕСА_2 , де діючи умисно, протиправно, повторно, таємно викрав набір фарфорового посуду, вартістю 1000 грн., газовий балон об`ємом 27 літрів, вартістю 1000 грн., а також інші речі, котрі не становлять для потерпілого матеріальної цінності, а саме дві сапи, граблі, дві металеві пили, сокиру, дерев`яні палиці до господарського інвентарю.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.

Всього своїми умисними діями завдав шкоду потерпілим на загальну суму 13 700 грн.

В судовому засіданні І інстанції, ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та в своїх показаннях підтвердив обставини їх вчинення, крім того вказав, що у вчиненому щиро кається та просив суворо карати.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в районному суді зазначили, що будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не мають та просили призначити останньому покарання в межах санкції статті.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, думку ОСОБА_6 , який підтримав свої апеляційні вимоги та просив змінити вирок суду І інстанції та пом`якшити призначене йому покарання, міркування прокурор та потерпілого ОСОБА_7 , які просили вирок суду І інстанції залишити без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд скориставшись правом (ст. 349 ч.3 КПК України), проти якого не заперечували учасники провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Колегією суддів при перевірці вироку суду І інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України і висновок про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів відповідає сукупності зібраних у справі і досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано остаточну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив свої покази дані в суді І інстанції та зазначив, що визнає себе винним повністю у вчинених злочинах та щиро розкаюється.

Що стосується міри покарання, то колегія суддів вважає, що вона обрана ОСОБА_6 згідно загальних принципів призначення покарання з врахуванням тяжкості скоєних правопорушень, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та відповідає вимогам ст. 65 КК України і п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 12.06.2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень те, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також відомості про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, останній раз 24 травня 2013 року, що свідчить про його суспільну небезпечність, обставини вчинення ним злочину, вартість викраденого, думку потерпілих, які просили призначити покарання згідно чинного законодавства, його вік та схильність до вчинення злочинів проти власності, те що останній не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Крім того, відповідно до ст. 66 КК України судом до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 віднесено щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Отже, покарання обвинуваченому призначено судом відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, крім того, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і призначив йому мінімальне покарання за вчинений тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочині, а тому остаточне покарання ОСОБА_6 суд призначив в межах санкції статті, яке є мінімальним.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку та застосування ст. 69 КК України, як про це апелює обвинувачений.

Обставини справи судом з`ясовано повно і об`єктивно. Будь-яких порушень норм кримінально-процесуального права, які б вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення по даній справі допущено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим у тому ж порядку і строк з дня отримання копії.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3