Справа № 203/5726/16-к
Провадження № 1-кп/0203/123/2017
У Х В А Л А
22.08.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора- ОСОБА_3
захисників- ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого- ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді вказане кримінальне провадження.
Прокурор в судовому засідання просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , обрану міру запобіжного заходу, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, перебуваючи на волі, обвинувачений зможе переховуватися від суду, вплинути на свідків, або вчиняти нові злочини.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила змінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, пославшись на те, що її підзахисний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на утриманні знаходиться малолітня дитина, що свідчить про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків. Просила врахувати, що на її підзахисного зі сторони інших осіб, які утримуються в УВП№4, застосовується фізичний вплив, про що свідчать продемонстровані ОСОБА_6 тілесні ушкодження в залі судового засідання.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року ОСОБА_6 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 02 вересня 2017 року.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 перебуває під вартою з грудня 2016 року, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання. Суд також враховує, що під час судового засідання обвинуваченим продемонстровано наявність тілесних ушкоджень, яким ним було отримано під час знаходження в УВП №4, стан здоров`я погіршився, у зв`язку із чим потребує кваліфікованої медичної допомоги.
По справі «Мамедова проти Росії», № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року, Європейський Суд з прав людини, надалі по тексту ЄСПЛ, зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з триманням під вартою на домашній арешт, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, із застосуванням електронного браслету.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 194, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 20 жовтня 2017 року, із застосування електронного засобу контролю, звільнивши з під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 протягом вказаного строку: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.
Суддя Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1