У Х В А Л А

11.08.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором та мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі рішення Підвиноградівської сільської ради Закарпатської області №514 від 10.02.2015 «Про порядок виділення земельних ділянок», співробітники кооперативу «СЕВЛЮШ», повідомляють забудовників (мешканців с.ІІідвиноградів). що рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відводу земельної ділянки для будівництва житлового будинку у власність, буде прийнято сільською Радою після оплати забудовниками низки певних видів послуг.

Так, згідно п. 1 вищевказаного рішення: «Відкрити новий мікрорайон «Севлюш».

Згідно п. 6 вищевказаного рішення: «Рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки у власність приймати тільки після оплати послуг за детальний план території, проектів відводу земельної ділянки по передачі у власність, прокладання газопроводу і ліній електропередач».

Згідно п.7 вказаного рішення: «У разі незгоди на оплату вище вказаних послуг (після виготовлення кошторисних документацій), право на отримання земельної ділянки переходить до інших громадян, які наступні в черзі».

До цього ж, згідно рішення Підвиноградівської сільської ради №549 від 29.05.2015, «Про делегування - повноважень»: п. 1. Звернутись до ГО «ДЖЕРЕЛО ПЛЮС ГО» з проханням сприяння організації розробки технічних документацій по прокладанню необхідних комунікацій, організації виготовлення проектів відводу земельних ділянок у власність та збору коштів за будівництво інфраструктури мікрорайону «Севлюш».

Згідно п.4.3. Положення «Про порядок надання земельних ділянок громадянам для будівництва...» №602 від 07.09.2015: «Передача земельних ділянок у власність громадянам, що перебувають у списках черговості, проводиться за умови укладення між даними громадянами та Підвиноградівською сільською радою трьохсторонніх угод (між сільською радою, як замовником, підрядчиком, як виконавцем та ГО «ДЖЕРЕЛО ПЛЮС», як платником) про внесення коштів на будівництво інфраструктури.

Однак, згідно відповіді Підвиноградівської сільради, таких трьохсторонніх угод укадено не було.

З матеріалів даного кримінального провадження, встановлено, що грошові кошти, які було необхідно сплатити громадянам, за надання у власність земельних ділянок на території мікрорайону «Севлюш» в с.Підвиноградів, Виноградівського району, надходили на розрахункові рахунки ГО «Джерело плюс» № НОМЕР_1 , МФО 312378, код ЄДРПОУ ДРФО 39842236 ПАТ КБ «Приватбанк».

Також встановлено, що на даний час, вищевказаних робіт по прокладанню лінії електропередач та прокладанню газопроводу виконано не було.

В ході тимчасового доступу, було встановлено що на р/р № НОМЕР_1 станом на 03.07.2017 перебували грошові кошти у сумі 2001538,82 грн.

Враховуючи те, що вилучені речі , кошти мають значення речового доказу, а також з метою унеможливити їх зникнення, втрату, пошкодження чи розпорядження ним власником, слідчий просив накласти на них арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання та просив суд таке задовільнити.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи якій можуть належати ці речі , як арешт коштів , вказані об"єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання -задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що на розрахунковому рахунку ГО «Джерело плюс» № НОМЕР_1 , МФО 312378, код ЄДРПОУ ДРФО 39842236 ПАТ КБ «Приватбанк».

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом пяти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1