Справа № 308/5438/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001311 від 14.05.2017 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, громадянина України, українця, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, раніше судимого 31.01.2017 Мукачівським міськрайонний судом Закарпратської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 31.01.2017 Мукачівським міськрайонний судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, 14.05.2017 року, приблизно о 05 год. 30 хв., перебуваючи поблизу кафе «АВС під Горіхом», що розташоваео по вул. Станційній в м. Ужгород, в той час коли потерпілий ОСОБА_4 пив каву біля магазину, підійшов до нього та ввійшов до нього в довіру, повідомивши потерпілому відомості про необхідність здійснення дзвінка дружині, який він не міг здійснити у зв`язку з тим, що його мобільний телефон розрядився, спонукав потерпілого передати йому для здійснення дзвінка належний потерпілому мобільний телефон марки «Samsung SM-B 350». Після того, як потерпілий ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 на його прохання мобільний телефон, останній, під видом того, що веде телефонну розмову, почав відходити від потерпілого в бік автовокзалу. Помітивши це, потерпілий ОСОБА_4 почав іти за ОСОБА_5 , однак той, скориставшись моментом, почав втікати в напрямку проспекту Свободи. В подальшому, ОСОБА_5 через раніше невідомого йому перехожого ОСОБА_6 , заклав мобільний телефон до ломбарду, а отримані кошти витратив на свої потреби.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 31 травня 2017 року укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповіднодо положень ст. ст. 471, 473, ч.5 ст. 474 КПК України.
Зі змісту угоди випливає, що слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням з прокурором, 19.05.2017 року ОСОБА_5 була висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .2 ст. 190 Кримінального кодексу України. Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьом,у ОСОБА_5 погоджується на призначення покарання за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 згодні. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди про примирення, згідно ст.ст. 473, 474, 476, 394, 424 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про примирення від 31.05.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України визнає повністю.
Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , вважає що дана угода укладена відповідно до норм КПК України.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно - вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про примирення від 31.05.2017 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в якому обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України - угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При вирішенні питання про відповідність угоди про примирення від 31.05.2017 року вимогам ст.ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Суд, при прийняті рішення, у підготовчому судовому засіданні згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно з ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання: за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України - у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 31 травня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 про примирення відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.
Запобіжний захід не обирався.
Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду про примирення від 31 травня 2017 року, укладену між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 494,35 грн. (чотириста дев`яносто чотири гривні тридцять п`ять копійок).
Речові докази по справі мобільний телефон марки «Samsung SM-B 350» IMEI № НОМЕР_1 , IMEI №2 НОМЕР_2 , який відповідно до розписки, знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 - повернути останньому як власнику.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1