АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/114/17 Справа № 705/1740/15-к Категорія: ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.122 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: останній раз 18.02.2014 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.315 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України - до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком на 3 роки. Судимості в установленому законом порядку не зняті і непогашені;

визнаний винним у вчиненні злочинів, винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України, ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України - 3 ( три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України - 5 ( п`ять ) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2014 року у виді 1 року позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 , за сукупністю вироків, - покарання у вигляді - 6 (шести) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередню - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 19.02.2016р., відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області, тобто з моменту його затримання.

В строк відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 19.02.2016 року до дня набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати по справі за проведення експертиз на загальну суму 1 891 (тисяча вісімсот дев`яносто одної) гривні 08 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду заподіяну злочином на загальну суму 5 412 ( п`ять тисяч чотириста дванадцять) гривень 52 копійки та моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, а всього на загальну суму 15 412 (п`ятнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 52 коп.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено повністю.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду заподіяну злочином на загальну суму 7 684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. та моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн., а всього на загальну суму 9 684 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 07 вересня 2014 року, близько 03 год. 30 хв., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 один удар рукою в область правого вуха та один удар в область нижньої щелепи, від чого останній впав на землю та втратив свідомість. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, забійну рану правої вушної раковини, двобічний перелом нижньої щелепи, які згідно висновку судово медичної експертизи № 935 від 13.10.2014 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КК України вчинення умисного тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Він же, 21 вересня 2015 року, близько 12 год. 00 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму рами вікна, проник до будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1 900 грн., які знаходились в керамічному глечику на полиці серванта у вітальній кімнаті та золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,73 грама, вартістю 845 грн. 97 коп. та золотий кулон із зображенням божої матері 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 489 грн., які знаходились на полиці серванта у вітальній кімнаті, що належать ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 3 234 грн. 97 коп.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням в житло.

Він же, 29 жовтня 2015 року, близько 16 год. 59 хв., перебуваючи в приміщенні майстерні по ремонту взуття, що по АДРЕСА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з столу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia105», вартістю 200 гривень, в якому перебувала сім карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 15 гривень, що належать ОСОБА_12 , помістивши його до правої кишені куртки в яку він був одягнений, після чого покинув приміщення вказаної майстерні, чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 245 грн.

Він же, 29 жовтня 2015 року, близько 17 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні взуттєвої майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , з метою викрадення з майстерні взуття, відволікаючи увагу працівника майстерні ОСОБА_12 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно викрав одну пару кросівок марки «Ground Work», вартістю 500 грн., що знаходились на вітрині, які належать ОСОБА_14 , які передав йому із за спини ОСОБА_13 , який стояв попереду нього, після чого ОСОБА_7 з викраденими кросівками покинув майстерню, чим завдав потерпілому матеріальн ого збитку на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Прокурор просить вирок суду скасувати через істотне порушення вимог КПК України та матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції для нового судового розгляду, мотивуючи свої вимоги тим, що суд вспуреч вимогам ст.352 КПК України не привів до присяги свідка ОСОБА_15 , а її покази використав як доказ вини обвинуваченого під час постановлення вироку.

Обвинувачений також просить скасувати вироку на направити матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції для нового судового розгляду. В заяві від 22.12.2016 року обвинувачений підтримав думку прокурора, висловлену ним в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю - доповідача, міркування обвинуваченого ОСОБА_7 , який виступив в підтримку вимог своєї апеляції та апеляції прокурора та просив їх задовольнити з наведених підстав, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та не заперчувала проти задоволення апеляції обвинуваченого в частині скасування вироку та направлення провадження на новий судовий розгляд, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2016 року не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 ПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч.2 ст.352 КПК України, якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий у судовому засіданні приводить його до присяги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідок ОСОБА_15 9матрі обвинуваченого), яка давала покази в судовому засіданні не була вспуреч вимогам ст.352 КПК України приведена до присяги, що підтверджується звукозаписом судового засідання, однак, її покази були покладені в основу судового рішення, що унеможливлює законність даного рішення.

За таких обставин, на думку колегії суддів, апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора підлягають до задоволення, із скасуванням вироку суду першої інстанції та направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого в частині доведеності чи недоведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України, достовірності та оцінки доказів, та переваги одних доказів над іншими та призначення покарання з урахуванням всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, то колегія суддів ці доводи не перевіряє, оскільки суд апеляційної інстанції не має права наперед вирішувати вищевказані питання у відповідності до ч.2 ст.415 КПК України.

Тому, при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції необхідно перевірити доводи апеляційних скарг, зокрема, ті на які звертає увагу обвинувачений та дати їм оцінку відповідно до ст. 94 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати, призначивши в суді першої інстанції новий судовий розгляд, та продовжити ОСОБА_7 міру запобіжного захду на 30 днів, тобто до 26 лютого 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :