Справа № 159/7196/13-к Провадження №11-сс/773/228/13 Головуючий у 1 інстанції:Логвинюк І.М.
Категорія:скарга на постанову про закриття кримінального провадження Доповідач: Силка Г. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2013 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Силки Г.І.,

суддів Польового М.І., Оксентюка В.Н.,

при секретарі Митюк М.В.,

прокурора Гиричука В.Л.,

представника скаржника ОСОБА_1,

скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_2, на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області, від 26.11.2013 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого відділу Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 від 30 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Ковельського МВ УМВС України у Волинській області із заявою про вчинення фізичною особою підприємцем (ФОП) ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке було внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001306.

30.10.2013 року слідчим Ковельського МВ УМВС України у Волинській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення. У своїй постанові слідчий посилається на те, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 існують цивільно правові відносини, тому цей спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із постановою слідчого про закриття кримінального провадження щодо факту вчинення ОСОБА_4 шахрайства, ОСОБА_2 12 листопада 2013 року звернулася зі скаргою до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. В скарзі зазначала, що постанова слідчого є незаконною, оскільки останній не звернув уваги на те, що ОСОБА_4 заволодів її побутовою технікою шляхом обману і зловживання довірою, незважаючи на їх партнерські відносини.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2013 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого відділу Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 від 30 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження, відмовлено. В цьому рішенні зазначено, що заявниця не оскаржувала правову кваліфікацію дій, з якою її заява внесена до ЄРДР та не навела доказів, які б свідчили про незаконність постанови слідчого.

ОСОБА_2 в апеляції вказує на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді. Посилається на те, що при її винесенні не було враховано фактичні обставини справи та показання свідків, які підтверджують вчинення ОСОБА_4 шахрайських дій. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 30 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0001306.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст судового рішення та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.ст. 92, 110 КПК України, обовязок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

В постанові слідчого, прокурора мають бути наведені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Однак, як видно з постанови про закриття кримінального провадження від 30 жовтня 2013 року за зверненням ОСОБА_2, зазначені вимоги закону слідчим не виконані.

Слідчим обставини, передбачені ст.91 КПК України належним чином не перевірені і мотиви в постанові не наведені. Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження лише послався на показання потерпілої ОСОБА_2 та свідків, однак мотивів чому він прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, останній не навів.

Не вказав також і мотивів у постанові чому він прийшов до висновку, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 існують цивільно - правові відносини, оскільки як пояснює потерпіла, що ОСОБА_4 обманом випросив у неї товар, тривалий час обіцяв повернути гроші та не повернув ні грошей, ні товару, який за місцем знаходження був відсутній, а сума боргу складає 122398,00 грн.

Не зясовано у потерпілої, за який товар було не повернуто кошти, і коли цей товар був у неї придбаний під реалізацію ОСОБА_4 та на підставі яких документів.

Не зясовано також, хто ще окрім ОСОБА_2 постачав товар ОСОБА_4 та який товар був забраний в останнього 05.01.2013 року та на підставі яких документів.

Не зясовано, якими документами підтверджується сума завданих збитків ОСОБА_2, оскільки остання зазначає, що ОСОБА_4 заволодів її майном шляхом обману та зловживання довірою на суму 122 398, 00 грн.

При розгляді слідчим суддею скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, суд не звернув уваги на вказану неповноту досудового розслідування та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, сам допустив неповноту судового розгляду, що суперечить вимогам п.1 ч.1 ст.409 КПК України та прийняв рішення , яке не відповідає вимогам ст. 372 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляцію ОСОБА_2 слід задовольнити, ухвалу слідчого судді від 26 листопада 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області про закриття кримінального провадження від 30 жовтня 2013 року.

При проведенні розслідування за даним кримінальним провадженням, слід усунути допущені слідчим порушення вимог матеріального і процесуального закону, перевірити обставини зазначені в ухвалі, дати юридичну оцінку діям ОСОБА_4 та прийняти процесуальне рішення, яке б відповідало вимогам ст. 110 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, ч.3 ст.407, 409, 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2013 року, скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 від 30 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0001306 у звязку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7