15.06.2017 Провадження по справі № 1-кп/380/51/17
Справа № 380/604/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2
з участю прокурора : ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, судимого вироком Тетіївського районного суду Київської області від 31.01.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 389 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Тетіївського районного суду Київської області від 31.01.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив злочин за наступних обставин.
Так, відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17.02.2016 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно аліменти з усіх видів заробітку в розмірі ? частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.01.2016 року до повноліття дитини. Проте, з 29.01.2016 року ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати аліментів, а саме: офіційно не працевлаштувався, на облік в центр зайнятості не став, працював без укладення трудового договору та отримував заробітну плату, при цьому не виконував рішення суду, поточні аліменти та заборгованість не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів та станом на 01.04.2017 року становить 9 267 ( дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) гривень.
Окрім того, судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Тетіївського районного суду Київської області від 31.01.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, ухилявся від відбування призначеного судом покарання.
Так, 20.03.2017 року в Тетіївському районному відділ з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_4 в письмовій формі роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також відібрано підписку з попередженням, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі частини 2 ст. 389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, а також доведено вимоги ст. 37 КВК України, та в цей же день видано направлення у КП «Житлокомунсервіс» м. Тетіїв Київської області для відпрацювання призначеного судом покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Відповідно до наказу № 16 від 21.03.2017 року КП «Житлокомунсервіс» м. Тетіїв Київської області ОСОБА_4 прийнято для відбування покарання, доведено правила техніки безпеки, призначено відповідальну особу за ведення обліку, а також складено графік виходу на роботу засудженого із вказаними об`єктами, видами громадських робіт та часом їх відпрацювання, з яким засудженого ознайомлено під підпис.
Згідно графіку виходу на громадські роботи в березні 2017 року ОСОБА_4 повинен відпрацювати 36 годин громадських робіт, але відповідно до табелю виходу на роботу відпрацював лише 20 годин.
Згідно графіку виходу на громадські роботи в квітні 2017 року ОСОБА_4 повинен відпрацювати 76 годин громадських робіт, але відповідно до табелю виходу на роботу, станом на 12.04.2017 року , із запланованих 32 годин відпрацював лише 10 годин.
В тому числі, 27, 29 березня 2017 року та 07, 10, 12 квітня 2017 року ОСОБА_4 з метою ухилення, взагалі не з`явився для відпрацювання призначеного судом покарання у виді громадських робіт.
В результаті чого ОСОБА_4 з метою невиконання покладених на нього обов`язків, в порушення порядку та умов відбування покарання та ухилення від правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироку суду, умисно, без поважних причин ухилився від відбування громадських робіт, тобто із призначених судом 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт, в період з 21.03.2017 року по 12.04.2017 року ОСОБА_4 повинен був відпрацювати 68 (шістдесят вісім) годин, з яких ним фактично відпрацьовано лише 30 (тридцять) годин, відповідно останній у вказаний період не відпрацював 38 годин, а в цілому не відпрацював 90 ( дев`яносто ) годин громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю. Пояснив, що він дійсно відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 17.02.2016 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не має змоги щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі встановленому рішенням суду, оскільки не міг працевлаштуватися, заробляв на життя тимчасовими заробітками, внаслідок чого, на даний час, має заборгованість у розмірі 9 267 гривень, яку має намір найближчим часом сплатити. Визнав, що без поважних причин ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Тетіївського районного суду від 31.01.2017 року, а саме не відпрацював 90 годин із призначених 120 годин громадських робіт, хоча був попереджений про те, що може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Зазначив, що розкаюється у вчиненому та просив його суворо не карати і надати можливість виправитися в умовах суспільства.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що обвинувачений це її колишній чоловік і батько їхнього сина ОСОБА_6 , на утримання якого він повинен сплачувати аліменти, проте дитиною не цікавиться, допомоги на його утримання не надає, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 9 267 гривень.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, аналізуючи досліджені у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 164, ч.2 ст. 389 КК України цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України як умисні дії, що виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та за ч.2 ст. 389 КК України як умисні дії, що виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, розлучений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не встановив.
Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при засудженні його до покарання у виді арешту, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 31.01.2017 року із дотриманням положень ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а тому 90 годин громадських робіт відповідають 11 дням арешту.
Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 164, ч.2 ст. 389 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
-за ч. 1 ст. 164 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту;
-за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 31.01.2017 року, яким його засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт у виді 90 годин громадських робіт, які відповідно до ст. 72 КК України відповідають 11 (одинадцяти) дням арешту та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) місяців 11 (одинадцяти) днів арешту.
До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1