Справа № 498/1522/16-к
Номер провадження 1-кп/498/21/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року смт. Велика Михайлівка
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000252 від 22.08.2016 за звинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоолександрівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянки України, вдова, не працюючої, освіта неповна середня, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 13.04.2016 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 140 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , засуджена 13 квітня 2016 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 140 годин громадських робіт, з 24.05.2016 року знаходиться на обліку в кримінально-виконавчій інспекції Великомихайлівського РП Роздільнянського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області та 01.07.2016 року ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт і попереджена про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, направлена для відбування призначеного судом покарання до Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, де мала відбути призначене покарання в період з 14.07.2016 року з 8-00 години до 12-00 години на протязі дванадцяти днів. Однак ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 37 КВК України, умисно допустила прогули без поважних причин, відпрацювала 8 годин зі 140 годин громадських робіт, призначених вироком суду до відбування. Крім того, періодично не з`являлась для реєстрації до КВІ без поважної причини. Таким чином, ОСОБА_4 ухилилась від відбування громадських робіт. На момент розгляду даного кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_4 не відпрацювала 132 години громадських робіт.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю та вказала, що, дійсно вона була засуджена вироком суду до 140 годин громадських робіт, їй неодноразово роз`яснювався порядок відбування покарання, вона відпрацювала два дні, після чого почала пити, потім поїхала до іншого населеного пункту на заробітки, про свій від`їзд нікого не попереджала. У скоєному розкаюється та просить суворо її не карати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи та учасниками провадження не оспорюються.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини по провадженню, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст. 349 ч. 3, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по провадженню лише допитом обвинуваченої та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке нею не оспорюється, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення в порядку дослідження доказів у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно зі ст. 65 КК України враховує те, що злочин, вчинений нею за ч. 2 ст. 389 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також обставини, що впливають на її покарання, з яких пом`якшуючими, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини та готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , усіх обставин по провадженню, тяжкості скоєного нею злочину, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, має бути призначене у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
Покарання судом призначається з урахуванням ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, відповідно до якої, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий, виходячи з того, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.
За правилами ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої та зазначену сукупність інших обставин справи, суд робить висновок про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання та приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно з ч. 1,2 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 13.04.2016 року у виді 17 (сімнадцяти) днів обмеження волі, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 два роки сімнадцять днів обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання обліковувати з моменту проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1