Справа № 462/3451/17
У Х В А Л А
31 серпня 2017 року місто Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Івано-Франківська Івано-Франківської області, українцю, громадянину України, працюючого зі слів членом дирекції СП ТОВ "Автозапчастини 24", неодруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню у вигляді застави в розмірі 32000 грн. застосованого до ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 500000 грн., покликаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, діючи умисно з корисливих мотивів для власного збагачення, шляхом обману, повторно, в складі організованої злочинної групи з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи для вчинення шахрайських дій доступ до всесвітньої мережі Інтернет, у 2016 році створили обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на сайті оголошень «OLX.UA», де спеціально для цього зареєструвалися під вигаданими анкетними даними користувача « ОСОБА_11 » із зазначеними номерами телефону оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та оператора ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , розміщували оголошення про продаж товару, якого у володінні чи іншому користуванні не мали. Для досягнення своїх злочинних цілей ОСОБА_9 було орендоване офісне приміщення, що розташоване на першому поверсі адміністративного корпусу ТВК «Південний», що по вул. Щирецькій, 36 у м. Львові, де разом з ним здійснювали протиправну діяльність ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Крім цього для отримання коштів потерпілих було відкрито розрахункові рахунки у ПАТ КБ «Правекс-Банк» № НОМЕР_9 та ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_10 , що зареєстровані на ФОП ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні наміри, вели телефонні розмови із потерпілими у ході яких запевняли останніх в правдивості оголошень та попередньо домовлялися про перерахування грошових коштів в якості передоплати, що було основною вимогою та відправлення товару через поштову службу «Нова пошта». Після отримання передоплати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на зв`язок із потерпілими не виходили, а грошові кошти, отримані злочинним шляхом використовували на власні потреби. Таким чином ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 14.03.2017 р. шахрайським способом заволоділи грішми ОСОБА_13 у розмірі 7425 грн.; 20.03.2017 р. грішми ОСОБА_14 у розмірі 5805 грн.; 23.03.2017 р. грішми ОСОБА_15 у розмірі 15000 грн.; 24.03.2017 р. грішми ОСОБА_16 у розмірі 4900 грн.; 24.03.2017 р. грішми ОСОБА_17 у розмірі 8840 грн.; 21.04.2017 р. грішми ОСОБА_18 у розмірі 1620 грн.; 25.04.2017 р. грішми ОСОБА_19 у розмірі 4000 грн.; 22.05.2017 р. грішми ОСОБА_20 у розмірі 26000 грн.; 26.05.2017 р. грішми ОСОБА_21 у розмірі 5100 грн.; 06.06.2017 р. грішми ОСОБА_22 у розмірі 13000 грн., а також грішми інших потерпілих на загальну суму понад 400000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчинене повторно, у складі організованої групи, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

14.04.2017 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001486 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

01.08.2017 слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова винесено ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартого, щодо підозрюваного ОСОБА_4 на строк 60 днів з моменту затримання, із зазначенням розміру застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, тобто 32000 грн.

02.08.2017 підозрюваний ОСОБА_4 був звільнений з під варти із Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19) у із внесенням застави заставодавцем на рахунок одержувача ТУ ДСА у Львівській області.

30.08.2017 кримінальні провадження № 0003132 та 0001486 об`єднано в одне провадження, об`єднаному кримінальному провадженні надано № 0001486.

У зв`язку із нововиявленими обставинами 30.08.2017 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні сорока чотирьох кримінальних правопорушень у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Матеріальна шкода, завдана потерпілим від кримінальних правопорушень, становить понад 400 000 гривень.

30.08.2017 кримінальне провадження № 0001486 за фактом шахрайства, вчиненого шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, перекваліфіковано на кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 після оголошеної йому підозри 30.08.2017 року вини в інкримінованих йому злочинах не визнав.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Разом з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити наступні дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за межами Львівської області, немає постійного місця роботи, відсутні утриманці та малолітні діти, що свідчить про недостатність у нього соціально-стримуючих факторів, та може стати підставою його переховування від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене; 2)незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний вчинив злочин проти власності, шляхом входження у довіру, а тому він може вчиняти психологічний, фізичний чи інший тиск на потерпілих, підозрюваних, експертів з метою їх залякування та зміни показів; 3)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не визнає своєї вини, що свідчить про небажання сприяти розслідуванню кримінальних правопорушень та приховання обставин його вчинення; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки враховуючи спосіб життя ОСОБА_4 а саме те, що останній не має іншого джерела доходів, окрім як вчинення, зазначених у повідомленні про підозру дій, з метою власного збагачення, що характеризує його як особу, що немає достатніх моральних цінностей та свідчить про те, що залишаючись на волі підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги наведене, кількість потерпілих від кримінальних правопорушень, яким завдана значна матеріальна шкода, що становить понад 400000 гривень та те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому виникла необхідність у заміні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , і тому просить клопотання задовольнити.

Заслухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, захисника, підозрюваного, які заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розглянувши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів.

Разом з тим, у кримінальному провадженні № 0001486 01.08.2017 слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова була винесена ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартого, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який на той час підозрювався у скоєнні злочини за ч. 3 ст. 190 КК України, на строк 60 днів з моменту затримання, із зазначенням розміру застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, тобто 32000 грн.

02.08.2017 підозрюваний ОСОБА_4 був звільнений з під варти із Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19) у із внесенням застави заставодавцем на рахунок одержувача ТУ ДСА у Львівській області.

30.08.2017 кримінальне провадження № 0001486 за фактом шахрайства, вчиненого шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, перекваліфіковано на кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, про що підозрюваному в той же було вручене письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий, за погодженням з прокурором, просить змінити запобіжний захід у виді застави у розмірі 32000 грн. на запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 500000 грн.

Європейський суд з прав людини (надалі ЄСПЛ) в рішенні у справі «Бонншо проти Швейцарії» (справа № 8224/78 від 05.12.1979р.) зробив висновок, що встановлювати суму застави належить з урахуванням передовсім майна підозрюваного.

Проте, у клопотанні не наведено взагалі яким чином розмір застави на суму 500000 грн. співвідноситься з розміром та сумою майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 .

В обґрунтовані збільшення розміру заставу слідчий та прокурор покладають за основу тяжкість злочину та розмір матеріального збитку, який завданий потерпілим злочинами, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 .

ЄСПЛ в справі «В. проти Швейцарії» (14379/88, 26.01.1993р.) зробив висновок, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості покарання, її треба визначити з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя.

Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які посвідчують факти не з`явлення підозрюваного за викликом слідчого, прокурора у час, коли підозрюваний перебував на волі з 02.08.2017 року по 31.08.2017 року, як і не надано показання свідків чи потерпілих щодо намагання змінити свої показання. Одного лише зазначення в клопотанні про те, що підозрюваний знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчинених правопорушеннях, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

ЄСПЛ в справі «Мамедова проти Росії» (7064/05, 01.06.2006р.) зробив наступний висновок: «Єдиною іншою підставою для подальшого тримання заявниці під вартою, яку вказували національні суди, було те, що вона може знищити докази, перешкоджати правосуддю або вчинити новий злочин. Суд припускає, що на початкових стадіях розслідування втручання заявниці у здійснення правосуддя міг виправдати її тримання під вартою. Однак після того, як докази були зібрані, ця підстава втрачає своє значення».

Як убачається з пояснення слідчого всі докази у кримінальному провадженні зібранні, більшість слідчих дій проведена, а відтак посилання слідчого та прокурора, що ОСОБА_4 на тій стадії кримінального провадження може знищити докази, перешкоджати правосуддю або вчинити новий злочин, як на підставу необхідності зміни запобіжного заходу є недоречним.

ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України» (74297/11, 12.25.2015) зробив висновок про те, що залишаючи без змін обраний заявникові запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суди посилались на невизнання ним своєї вини. Ця підстава взяття заявника під варту суперечить таким важливим елементам концепції справедливого суду, як право не свідчити проти себе та презумпція невинуватості (див. рішення від 3 липня 2012 року у справі «Луценко проти України», заява № 6492/11, п. 72).

За таких обставин, посилання слідчого та прокурора як на підставу зміни запобіжного заходу на те, що ОСОБА_4 не визнає своєї вини, що свідчить про його небажання сприяти розслідуванню кримінальних правопорушень та приховання обставин його вчинення, є некоректним, та порушує принцип презумпції невинуватості.

Також, не заслуговує на увагу твердження слідчого та прокурора, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки має постійне місце проживання поза межами Львівської області, з огляду на таке.

Так, ЄСПЛ в справі «Алєксандр Макаров проти Росії» (15217/07, 12.03.2009р.) зазначив, що саме по собі непостійне місце проживання не створює небезпеки переховування від правосуддя. Пославшись на те, що повноважені органи не вказали на якісь інші обставини, які дозволяли б припустити, що в разі звільнення заявник переховуватиметься, ЄСПЛ дійшов висновку про не встановлення такої небезпеки.

За таких обставин, у даному випадку проживання підозрюваного на постійному місці поза межами Львівської області, ніяким чином не свідчить про недостатність у нього соціально-стримуючих факторів.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Враховуючи наведене, взявши до уваги, що на даний час до підозрюваного застосований запобіжний захід у виді застави із одночасним застосуванням до нього зобов`язань, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які підозрюваний ОСОБА_4 не порушує, що свідчить, що на даний час зазначений запобіжний захід в повній мірі гарантує належну поведінку підозрюваного, який є працюючим, особою молодого віку, раніше не судимому, вважаю, що у задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.