Справа № 309/2696/17
Провадження № 1-кс/309/444/17
У Х В А Л А

31 серпня 2017 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженим прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000796 щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Люшнувате Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000796 стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з посиланням на те, що 21.07.2017, близько 22:00 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «RenaultEspace» із реєстраційними номерними знаками Чеської Республіки НОМЕР_1 , без наявності посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, з включеним ближнім світлом фар, рухаючись по вул. Центральній в напрямку центра с. Н.Селище Хустського району, в умовах недостатньої видимості, зі швидкістю приблизно 80 км/год, в якій водій ОСОБА_4 згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 123/08 від 07.08.2017 ,повинен був рухатися зі швидкістю не більше 52 км/год, при цьому порушивши вимоги п. 12.4 ПДРУ зміст яких полягає у тому , що - У населених пунктах ... рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. , побачивши автомобіль, який рухався по зустрічній смузі з включеним дальнім світлом фар, і котрий осліпив його, не прийнявши заходів по зменшенню швидкості до повної зупинки , в порушення вимог п. 19.3 ПДРУ зміст якого полягає у тому, що У разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар- зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги у напрямку руху, а у разі засліплення увімкнути аварійну світлову сигналізацію і не змінюючи смугу руху, зупинитися ..., а також порушивши п. 12.2 ПДРУ зміст якого полягає у тому, що У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, продовжував рух із зазначеною вище швидкістю і при об`єктивній видимості дівчинки велосипедиста на узбіччі проїздної частини дороги, що рухалася йому назустріч на віддалі 23 м., не вжив заходів до повної зупинки транспортного заходу, або безпечного об`їзду велосипедиста, чим порушив п. 12.3 ПДРУ зміст якого пролягає в тому, що У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний

виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди , а також в порушення вимог п.13.1;13.3;19.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «небезпека для руху», «видимість у напрямку руху» та «безпечний інтервал») ПДРУ, продовжував рух і скоїв наїзд на ОСОБА_7 , яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 468 від 16.08.2017 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_4 порушив ще й п.1.5 ПДРУ зміст якого полягає у тому, що Дії, або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю, або здоровю громадян....

Після скоєння наїзду автомобілем на потерпілу ОСОБА_7 , водій ОСОБА_4 залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди та сховав автомобіль у домогосподарстві № 431 «а» в с. Нанково Хустського району, де в подальшому і був вилучений.

На підставі зібраних в кримінальному провадженні доказів у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою від 21.07.2017, протоколом огляду місця події від 22.07.2017 в результаті якого встановлено та вилучено автомобіль, висновком судово-медичної експертизи № 468 від 18.08.2017, висновком судово-автотехнічної експертизи №110/07 по дослідженню технічного стану автомобіля від 26.07.2017, висновком судово-автотехнічної експертизи № 123/08 від 07.08.2017 .

У скоєнні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Люшнювате Голованівського району Кіровоградської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, не судимий, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 .

30.08.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, офіційно ніде не працює, неодружений, не судимий, після скоєння наїзду, з метою уникнення відповідальності з місця події втік та переховувався, а тому є достатні підстави вважати, що він може покинути місце проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти зазначеним ризикам, просить обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор просить суд задоволити клопотання, зазначивши на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просять суд не застосовувати цілодобовий домашній арешт, оскільки підозрюваний працює по найму, вимоги домашнього арешту обіцяє виконувати.

Заслухавши виступ прокурора, підозрюваного, адвоката, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 22.07.2017 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

30.08.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

30.08.2017 року о 17.00 год. підозрюваному ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 були вручені копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному

кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан;наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Також досудовим слідством встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може покинути місце проживання, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Таким чином, у кримінальному провадженні встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт

може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_4 він фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання в період з 20 по 08 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 176-179, 181, 193-194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з дня винесення даної ухвали з покладанням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчого та суду за першою вимогою.; у період з 20 години по 08 годину наступного дня не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Слідчий суддя:

Хустського районного суду: ОСОБА_1