Справа № 367/3790/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/867/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 03.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
03 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Захисник засудженого звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання, мотивуючи рішення тим, що ОСОБА_7 за досить довгий період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2017 року та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
На думку захисника, суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, а саме: чому не працює засуджений та у зв`язку із якою обставиною, а причина, з якої ОСОБА_7 дійсно не працює, не пов`язана з його не бажанням стати на шлях виправлення, а пов`язана з групою інвалідності, яка не дає змогу працювати, хоча в суспільному житті він приймає активну участь.
Крім того, захисник звертає увагу, що всі, покладені на нього стягнення, погашені в установленому законом порядку, а відсутність заохочень пояснюється об`єктивними причинами, оскільки заохочення, зазвичай, надаються за працю.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено вироком Фастівського міськрайонного суду м. Києва 28 серпня 2014 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 лютого 2016 року на підставі ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20 червня 2014 року по 29 вересня 2014 року. Початком відбування строку покарання засудженим є - 20 червня 2014 року, кінцем строку 12 листопада 2017 року.

Згідно характеристики, наданої Бучанською ВК №85, засуджений відбуває покарання в БВК №85 з 01 листопада 2014 року; режим відбування покарання порушує, за що чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, одне накладене стягнення не зняте та не погашене у встановленому закони порядку; із засудженим проводився ряд заходів, спрямованих на вивчення його особистості, виявлення корисних вмінь та навичок, якими він буде користуватися в період відбування покарання та в житті після звільнення, оскільки в особі засудженого не проявляється процес позитивних змін та готовність самокерованої, прав слухняної поведінки; застосуванню ст. 81 КК України(умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання) підлягає з 25 вересня 2016 року (протокол №37 від 25 серпня 2016 року комісією відмовлено, так як не довів своє виправлення).

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину та інші обставини.

Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були належним чином досліджені відомості про особу засудженого, зокрема, його характеристика, довідка стягнень та заохочень, у зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання.

При винесенні рішення судом взято до уваги, що поведінка засудженого є нестабільною, а тому не можна говорити про наявний процес позитивних змін, які вказують на його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а встановлення чи не встановлення причин не працевлаштування, не може вказувати на наявність обставин щодо застосування до ОСОБА_7 вимог ст. 81 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків щодо того, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, і рішення про його умовно-дострокове звільнення, є передчасним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.
Головуючий
Судді: