У Х В А Л А
Іменем України
17 липня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 10, про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0007573 від 23 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14 липня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 10, в кримінальному провадженні № 0007573 від 23 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна речового доказу: пристрою Digital Video-Recorder DH-DVR5104H, S/N: TZA4EL190W00359, що 13 липня 2017 року виявлено та вилучено слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві в ході проведення слідчої дії огляду місця події, а саме, огляду приміщення магазину ТОВ «Алло» (), що розташований на першому поверсі Торгівельного центру «Інтервал-Плаза» на вул. Великій Васильківській № 143/2 в м. Києві, яким на підставі договору № Б/358 суборенди нежитлового приміщення від 21 грудня 2010 року користується суборендар ТОВ «Алло» ().

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007573 від 23 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

13 липня 2017 року слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві на підставі добровільної згоди директора магазину проведено слідчу дію огляд місця події, а саме, приміщення магазину ТОВ «Алло» (), що розташований на першому поверсі Торгівельного центру «Інтервал-Плаза» на вул. Великій Васильківській № 143/2 в м. Києві.

В ході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено річ, що має значення для встановлення об`єктивної істини у справі, а саме: пристрій Digital Video-Recorder DH-DVR5104H, S/N: TZA4EL190W00359, який визнано речовим доказом.

А тому, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини у справі, а також проведення оглядів, призначення та проведення криміналістичних експертиз за вилученим в ході огляду місця події пристроєм, що вже визнаний речовим доказом, а також допитів свідків та проведення інших слідчих та процесуальних дій, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на згаданий вище речовий доказ.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0007573 від 23 червня 2017 року вбачається, що пристрій Digital Video-Recorder DH-DVR5104H, S/N: TZA4EL190W00359, на який як на тимчасово вилучене майно просить накласти арешт слідчий, було вилучено 13 липня 2017 року в ході огляду місця події приміщення магазину ТОВ «Алло» () на першому поверсі Торгівельного центру «Інтервал-Плаза» на вул. Великій Васильківській № 143/2 в м. Києві.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За правилами ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Частиною 2 статті 237 КПК України визначено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється за правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Частиною 3 ст. 233 КПК України визначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів свідчить про те, що огляд приміщення магазину ТОВ «Алло» на вул. Великій Васильківській № 143/2 в м. Києві проведено без ухвали слідчого судді, а тому, вилучений в ході такої слідчої дії пристрій не є тимчасово вилученим майном в розуміння наведених вище норм кримінального процесуального закону.

Більше того, в розпорядження слідчого судді не надано даних на підтвердження того, що слідчий після проведення огляду місця події в порядку ст. 233 КПК України звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, а так само про результати розгляду такого клопотання.

Таким чином, слідчим не доведено правових підстав для арешту майна, вилученого в ході огляду приміщення магазину ТОВ «Алло» на вул. Великій Васильківській № 143/2 в м. Києві, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 233, 234, 236, 237, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити старшому слідчому СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007573 від 23 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна 13 липня 2017 року в ході проведення слідчої дії огляду місця події, а саме, огляду приміщення магазину ТОВ «Алло» (), що розташований на першому поверсі Торгівельного центру «Інтервал-Плаза» на вул. Великій Васильківській № 143/2 в м. Києві, яким на підставі договору № Б/358 суборенди нежитлового приміщення від 21 грудня 2010 року користується суборендар ТОВ «Алло» ().

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя