УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора захисників представника потерпілих засудженого при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні 26 січня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скарго засудженого ОСОБА_8 на вироки Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 листопада 2013 та Апеляційного суду Закарпатської області від 20 березня

2014 року щодо нього,
в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Борислав Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
засуджено:
за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
засуджено:
за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те що він 15 серпня 2012 року близько 22.20 год., за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою позбавлення життя ОСОБА_11 та маючи умисел на заволодіння майном останньої, проникли до її квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_10 схопив ОСОБА_11 за шию і став її душити, а ОСОБА_8 для подолання опору і полегшення вбивства, схопив потерпілу за ноги і повалив на підлогу. Після цього, ОСОБА_10 завдав ОСОБА_11 численні удари молотком по голові. У зв`язку з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень, настала смерть потерпілої. Окрім того, ОСОБА_10 і ОСОБА_8 заволоділи її прикрасами, сумкою з мобільним телефоном та автомобілем «Hyundai Getz», заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 72 361, 72 грн.

За апеляціями прокурора та представника потерпілих, вирок місцевого суду в частині призначення покарання скасовано Апеляційним судом Закарпатської облатці та постановлено свій вирок від 20 березня 2014 року. Цим вироком ОСОБА_8 призначено покарання: за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 4 ст. 187 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 3 ст. 289 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, та на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_10 призначено покарання: за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 4 ст. 187 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 3 ст. 289 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, та на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на користь держави судові витрат на проведення експертиз в сумі 705 грн. 60 коп.
У решті вирок місцевого суду щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_8 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, у зв`язку з їх незаконністю та відсутністю в матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження його вини у вчиненні кримінальних правопорушень за які його засуджено. Зазначає, що доказів його винуватості матеріали кримінального провадження не містять, а висновки суду ґрунтується на припущеннях та доказах, отриманих незаконним шляхом. Стверджує, що визнавальні показання були дані під тиском слідчих органів, порушено право на захист, досудове розслідування та судове слідство проведені однобічно й неповно, з порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що без належного обґрунтування та спростування залишено доводи його апеляційної скарги, а апеляційний суд призначив надмірно суворе покарання.

У запереченні представник ОСОБА_7 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 просить касаційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_8 без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який підтримав подану скаргу та зазначив, що йому не було роз`яснено можливість й особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, пояснення захисників про необхідність скасування судових рішень, думку прокурора про скасування вироків місцевого та апеляційного судів у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 384 КПК визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Із носія інформації, на якому зафіксоване підготовче судове засідання вбачається, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не роз`яснив обвинуваченим їх право на розгляд справи судом присяжних та особливості такого провадження.

Зазначене порушення залишилося поза увагою й апеляційного суду.

Ураховуючи правову позицію Верховного Суду України, зазначену в постанові від 25 червня 2015 року невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог ст. 384 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень.

У зв`язку з наведеними порушеннями кримінального процесуального закону, вироки місцевого та апеляційного судів щодо ОСОБА_8 та в порядку ч. 2 ст. 433 КК України щодо ОСОБА_10 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
За результатами нового судового розгляду, із урахуванням доводів касаційної скарги засудженого ОСОБА_8 , слід ухвалити законне, вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального кодексу України та закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст. ст. 433, 434, 436 КПК України касаційний суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вироки Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 листопада 2013 та Апеляційного суду Закарпатської області від 20 березня

2014 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3