Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2235/17
Провадження № 1-в/644/279/17
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника державної установи «Харківська виправна колонія № 43» ОСОБА_2 про вирішення питання про доцільність застосування ст. 71 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Харківська виправна колонія № 43» ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова суду із клопотанням про вирішення питання про доцільність застосування ст. 71 КК України при призначенні остаточного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 , згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року. В обґрунтування посилався на те, що вказаним вироком ОСОБА_3 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.06.2012 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

29.12.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова постановлено ухвалу про зарахування строку попереднього ув`язнення з 20.04.2011 року до 16.04.2013 року у строк покарання, призначеного Дзержинським районним судом м. Харкова від 15.06.2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. З урахуванням зазначеного судового рішення ОСОБА_3 повністю відбув покарання, призначене вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.06.2012 року, у зв`язку із чим і було подане дане клопотання.

Суддя, оглянувши матеріали клопотання, приходить до наступного…

Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53,частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу.
При цьому, як вбачається із клопотання начальника державної установи «Харківська виправна колонія №43», останній фактично просить суд внести до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова уточнення та змінити його суть, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, відноситься до компетенції суду, що його ухвалив, тобто Ленінського районного суду м. Харкова.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Повернути клопотання начальника державної установи «Харківська виправна колонія № 43» ОСОБА_2 про вирішення питання про доцільність застосування ст. 71 КК України при призначенні остаточного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 , згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному суді Харківської області впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1