№1-кп/243/187/2017
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
22 березня 2017 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження № 0003498 від 01.12.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30 листопада 2016 року приблизно о 23 години 20 хвилини, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні сауни, яка розташована за адресою: м. Слов`янськ, вул. Курчатова, 7а, помітив мобільний телефон марки «Lenovo А399», який на праві власності належить неповнолітньому ОСОБА_6 . У вказаний час, у вказаному місці, у ОСОБА_4 , який образився на неповнолітнього ОСОБА_6 за недотримання останнім обіцянки, виник протиправний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, а саме майном що належить неповнолітньому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, 30.11.2016 року приблизно о 23 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою відкритого викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, скориставшись своєю віковою та фізичною перевагою над неповнолітнім потерпілим, заволодів майном ОСОБА_7 , а саме : мобільним телефоном марки «Lenovo А399», вартістю 784,83 гривень, в якому на момент скоєння кримінального правопорушення була встановлена карта пам`яті «micro SD 16 Gb», вартістю 100,00 гривень.

В цей час неповнолітній ОСОБА_6 , помітивши протиправні дії ОСОБА_4 , висловив вимогу останньому щодо повернення власного майна, на що ОСОБА_4 з метою зломити волю неповнолітнього потерпілого до супротиву, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс кулаком своєї правої руки один удар в область носу ОСОБА_6 , заподіявши останньому фізичний біль.

В подальшому в 23 години 25 хвилин у тому ж місці неповнолітній ОСОБА_6 висловив повторну вимогу повернути йому належний йому телефон, на що ОСОБА_4 з метою подолання волі ОСОБА_6 до опору, наніс йому поспіль два удари ногою в область грудної клітини, від дії яких він впав на диван та отримав фізичну біль, тим самим ОСОБА_4 придушив волю ОСОБА_6 до опору.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 884,83 гривень.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 звернувся із заявою про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК Кодексу України за її відсутності, за участю свого представника ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєнні даного кримінального правопорушення свою провину визнав, пояснивши суду, що дійсно 30 листопада 2016 року приблизно о 23 години 20 хвилини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він знаходячись в приміщенні сауни, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , там він помітив мобільний телефон марки «Lenovo А399», у нього виник протиправний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, а саме майном що належить неповнолітньому ОСОБА_6 . В цей же час ОСОБА_9 помітив його діяння і почав висловлювати вимогу на повернення свого майна, проте він з метою зломити волю неповнолітнього потерпілого до супротиву, застосовуючи насильство вдарив останнього ногою у грудну клітку, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на диван. Після чого він покинув місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд. Вину свою визнає в повному обсязі. Цивільний позов ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 визнає частково.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діянням, суд за згодою інших учасників судового провадження, у відповідності з вимогами частини 3 статті 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, і визнає їх встановленими судом, тому вважає необхідним обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням документів щодо вартості викраденого майна та його повернення потерпілому та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 01 грудня 2016 року ринкова вартість мобільного телефона марки «Lenovo А 399»» в корпусі чорного кольору складає 784 грн. 83 коп.

Відповідно до висновку експерта № 602 від 01 грудня 2016 року, виявлені у ОСОБА_8 синці на шкірі шиї утворилися від ударно-здавливаючій дії тупого предмету, можливо у зазначений термін та має ознаки легких тілесних ушкоджень.Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання своєї вини та його щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні,

Обставинами, обтяжуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків, відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з червня 2008 року, з діагнозом : «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками», працездатний, в силу ст. 89 не судимий), тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої йому статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Однак, суд вважає, що в даному конкретному випадку можливо застосувати статтю 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Розв`язуючи заявлений в кримінальному провадженні цивільний позов, суд виходив з наступного.

Звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, законний представник потерпілого просила стягнути на свою користь: з ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду в сумі 784,83 грн., а також моральну шкоду в сумі 10000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Дослідивши надані суду докази на підтвердження завданої матеріальної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 784,83 грн., оскільки цей розмір матеріальних збитків об`єктивно підтверджений належними письмовими доказами. Оскільки повернутий мобільний телефон потерпілому не підлягає ремонту, тому вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З урахуванням обставин справи, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань неповнолітнього ОСОБА_6 , ступеня вини ОСОБА_4 , а також з урахуванням вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що внаслідок протиправних дій потерпілому ОСОБА_4 завдано моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. В решті позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки вважає, що законним представником моральна шкода завищена та необґрунтована.

Заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 3000 грн. за надання правової допомоги, що підтверджено квитанцією юридичної консультації м. Слов`янська адвоката ОСОБА_5 № 26 від 11.01.2017 року.

Оскільки, ОСОБА_8 документально підтверджені понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн., а саме надано суду Квитанцію № 26 від 11 січня 2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_8 сплачено адвокату ОСОБА_5 за надання юридичної допомоги 3000,00 грн. (а.с. 23), тобто вказані витрати документально підтверджені і тому сума 3000,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 .

Судові витрати за проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі слід залишити у власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі положень статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 784 ( сімсот вісімдесят чотири) гривні 83 копійок, у рахунок відшкодування моральної шкоди - 3 (три тисячі) гривень.

Стягнути Стягнути з ОСОБА_4 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Речові докази по справі мобільним телефоном марки «Lenovo А399» необхідно залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1