АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/659/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/333/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 06 червня 2017 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001845 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, маючого 1 неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.04.2003 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 2-х років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
- 10.03.2004 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 69, 70, 71 КК України до 3-х років 9 місяців позбавлення волі;
- 25.04.2007 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі;
- 13.09.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 3-х років позбавлення волі;
- 07.12.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, ч.4 КК України до 3-х років 4 місяців позбавлення волі;
- 04.06.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до 1-го року обмеження волі;
- 10.02.2016 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4, 72 ч.5 КК України до 4-х років 6 місяців обмеження волі;
- 21.02.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 71, 72 КК України до 1-го року 3-х місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
Обвинувачений ОСОБА_6
Захисник ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити обране судом першої інстанції покарання, врахувавши всі пом`якшуючі обставини та призначити покарання у виді обмеження волі.
Вироком Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року ОСОБА_6 було визнано винним та засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.
У відповідності ст. 70 ч.4 КК України ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання покаранням, призначеним за цим вироком, покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі, призначеного вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року, та остаточно призначено покарання у виді одного року та шести місяців позбавлення волі.
Питання з речовими доказами вирішеного. Цивільний позов не заявлявся.
ОСОБА_6 вироком суду визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:
30.11.2016 приблизно о 12.20 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля першого під`їзду будинку № 30А по пр. Перемоги в м. Кривому Розі, побачив велосипед Пензівського велосипедного заводу синього кольору. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, реалізуючи який, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно з корисливих мотивів, зірвав ланцюг та викрав зазначений велосипед, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 493 від 16.02.2017 становить 1250,00 гривень, та утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1250,00 гривень.
Крім цього, ОСОБА_6 25.01.2017 приблизно о 16.00 годині, знаходячись в сьомому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , побачив на першому поверсі велосипед «Formula», моделі «НТЛ-002С» сріблястого кольору. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, реалізуючи який, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно з корисливих мотивів, зірвав ланцюг та викрав зазначений велосипед, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 493 від 16.02.2017 становить 2433,33 гривні, та утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 2433,33 гривні.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає про те, що судом при обранні йому міри кримінального покарання не враховано ряд обставин, у зв`язку з чим його слід визнати занадто суворим. Зокрема, судом не враховано те, що він повністю визнав вину, чистосердечно розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, завжди з`являвся на всі слідчі експерименти, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, мешкає зі своєю бабусею ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється інвалідом II групи та потребує постійного догляду, у зв`язку з чим він просить призначити йому покарання, врахувавши положення ст. 66 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник при апеляційному розгляді підтримали апеляційну скаргу та просили призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , просив колегію суддів залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, заслухавши пояснення учасників процесу та думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст. 349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 ч. 1 КПК України докази не досліджувались.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим також не оскаржується.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо надмірної суворості призначеного йому покарання та можливості обрання обвинуваченому більш м`якої міри покарання, виходячи з наступного.
На думку колегії суддів, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі виконав вимоги ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується задовільно, вину визнав, раніше судимий, має не погашені і не зняті у встановленому законом порядку судимості, а також обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; внаслідок чого викрадене повернуто потерпілим і останні претензій до обвинуваченого не мають, і прийшов до правомірного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обрав йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, судом враховано, що ОСОБА_6 вчинив злочини за які засуджується цим вироком, до винесення вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2017 року, яким йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, а тому при призначенні ОСОБА_6 покарання судом обґрунтовано було застосовано вимоги ст. 70 ч.4 КК України.
Тому, обвинуваченому ОСОБА_6 за даним вироком не може бути призначене покарання у виді обмеження волі, про що зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений.
Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.50, 65 КК України, врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі, і призначив йому справедливе та достатнє для його виправлення покарання.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 82 КК України, про що просить в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, призначене ним покарання ОСОБА_6 справедливим, а відтак апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001845 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4