УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

засудженого - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання потерпілої ОСОБА_4 про зняття арешту з рухомого майна

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2017 р. ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 10520,70 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином та в розмірі 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; судові витрати.

18.07.2017 до суду від потерпілої ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому вона просила суд зняти арешт з автомобіля, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності у зв`язку з повним відшкодування шкоди.

Прокурор, захисник та представник потерпілої в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду даного питання за їх відсутності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2017 накладено арешт на майно ОСОБА_3 у вигляді автомобілю DAEWOO LANOS, р/н НОМЕР_1 , належного обвинуваченому на праві приватної власності з тимчасовим позбавленням обвинуваченого права розпоряджатися ним до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, при постановленні ухвали 14.02.2017 року судом враховано правову підставу арешту - відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Як встановлено судом та не заперечується потерпілою ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ), на даний час засудженим ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду відшкодовано в повному обсязі. Відтак, правова підстава, яка слугувала накладенню арешту відпала.

Отже, в даному випадку мають місце підстави для задоволення клопотання ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ) про скасування арешту, передбачені ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 174, 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2017 на майно ОСОБА_3 у вигляді автомобілю DAEWOO LANOS, р/н НОМЕР_1 , належного обвинуваченому на праві приватної власності з тимчасовим позбавленням обвинуваченого права розпоряджатися ним.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1