№ 1-кс/489/1125/2017
У Х В А Л А
Іменем України
29 серпня 2017 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю власника майна ОСОБА_2 , слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004309 за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України, а саме замах на заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_6 на суму 94920 грн., що є значною шкодою.

Слідчий СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені 27.08.2017 р. в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , КАМАЗ-55111, р/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 з причепом р/н НОМЕР_3 ,номер кузова № НОМЕР_4 , водієм та власником яких є ОСОБА_2 .

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу, зокрема зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що КАМАЗ-55111, р/н НОМЕР_1 , з причепом р/н НОМЕР_3 , є речовим доказом, може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно, з тимчасовим позбавленням можливості відчуження, розпорядження вказаним майном, враховуючи можливість його відчуження.

Разом з тим, не вбачаю підстав для заборони використання вищевказаного майна, оскільки транспортний засіб є основним джерелом доходу власника майна.

Окрім правової підстави для арешту майна, враховую достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту вказаного майна для інших осіб.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Накласти арешт на вилучене 27.08.2017 р. в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , КАМАЗ-55111, р/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 з причепом р/н НОМЕР_3 , номер кузова № НОМЕР_4 , водієм та власником яких є ОСОБА_2 , з тимчасовим позбавленням можливості відчуження, розпорядження вказаним майном, крім його використання, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1