АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/52/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0016070 щодо обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого та ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 22 вересня 2015 року приблизно 10 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ ТF55 YО», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другій смузі проїзної частини бульвару Перова в напрямку від вул. А.Навої в бік регульованого перехрестя з вул. П.Запорожця в м. Києві, порушив вимоги п. 10.1 ПДР України про те, що «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.10.3 ПДР України про те, що «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він має намір перестроїтися, а за одночасно перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч», наближаючись до перехрестя, почав виконувати випередження автомобіля «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в першій смузі, та одночасне перестроювання праворуч в зазначену смугу, перетинаючи дорожню розмітку, і не надавши дорогу, здійснив зіткнення з автомобілем «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад її здоров`я на строк понад 21 добу.
Порушення ОСОБА_6 вимог п. п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження. При цьому дослідити докази у кримінальному провадженні.

Вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а саме, не встановлення точного місця ДТП, так як в одному випадку це сталося за адресою: бульвар Перова, буд. 20/2 в м. Києві, а в іншому за адресою: АДРЕСА_2 .

Також вказує на істотні порушення вимог КПК України, оскільки суд прийняв як доказ протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2016, який відбувся за адресою: бульвар Перова, напроти будинку 20 у м. Києві, на підставі якого було призначено автотехнічну експертизу, з якою суд всупереч вимог ст. 87 КПК України погодився, хоча згідно схеми ДТП сталося за адресою: бульвар Перова, буд. 20/2.

Крім того, вказує, що не дотримуючись вимог КПК України, слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 у службовому приміщенні у відповідності до вимог ст. 67 КПК України попередив про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України та допитав в якості свідка ОСОБА_6 щодо обставин ДТП, які суд незаконно поклав в основу вироку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та потерпілих, які проти неї заперечили, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Перевіривши висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, колегія суддів апеляційного суду вважає їх такими, що відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у встановленому законом порядку доказами, ретельно перевіреними та належним чином дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, винуватість ОСОБА_6 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що вона рухалась зі швидкістю близько 50 км/год в першій смузі руху і, оскільки на тій ділянці дороги були три смуги руху, то їй треба було завчасно перелаштуватися. Перед світлофором для того щоб вона могла повернути праворуч необхідно було в`їхати в розмітку, яка дозволяє поворот праворуч. Попереду неї на світлофорі горів зелений сигнал та було жовте маршрутне таксі, коли відбувся удар і далі вона нічого не пам`ятає.

Що стосується пояснень ОСОБА_6 , то в суді він підтвердив, що рухався по бул. Перова в м. Києві в крайній правій смузі руху зі швидкістю близько 50 км/год, оскільки біля обочини стояли автомобілі і він їх об`їжджав. Попереду горів мигаючий зелений сигнал світлофора, а тому він почав гальмувати та в цей момент відчув удар в правий бік свого автомобіля.

Допитаний у суді першої інстанції головний експерт сектору автотехнічних досліджень ОСОБА_12 показав, що ним проводилась судова експертиза у цьому кримінальному провадженні за результатами якої показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині вказаного ним механізму розвитку ДТП є неспроможними і навпаки, в показаннях водія автомобіля «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 протиріч технічного характеру не виявлено.

Щодо доводів апеляційної скарги про неточне зазначення в деяких документах справи місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме номеру будинку біля якого сталася ДТП по бульвару Перова, в одному випадку це № 20/2, а в іншому № 20, то зазначене не впливає на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Також, на думку колегії суддів є безпідставними доводи апеляційної скарги про істотні порушення вимог КПК України, пов`язані з допитом ОСОБА_6 на досудовому провадженні в якості свідка, з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, у тому числі під час проведення слідчого експерименту, за наслідками якого призначено автотехнічну експертизу із зазначенням місця ДТП напроти будинку АДРЕСА_2 , з показаннями якого суд першої інстанції всупереч вимог ст. 87 КПК України погодився.

Колегія суддів висновок суду першої інстанції у цій частині вважає правильним, оскільки обвинувачений в судовому засіданні підтвердив свої показання в якості свідка, у тому числі дані під час проведення слідчого експерименту, а отже його показання обґрунтовано покладені судом в основу вироку.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 підтверджується рапортом старшого ІПС УПС МВС в м. Києві ОСОБА_13 щодо оформлення ДТП за участю автомобілів «ЗАЗ ТF 55 YО», д.н.з. НОМЕР_1 та «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 та схемою з місця ДТП, дані яких узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_9 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, здобуті у справі докази узгоджуються між собою, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо належності, допустимості, достовірності, достатності зазначених доказів для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час судового розгляду дотримані вимоги ст. 22 КПК України про те, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, зберігалась об`єктивність та неупередженість, створювались необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, і не було допущено будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, про що зазначається в апеляційній скарзі.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом першої інстанції у відповідності до ст. 65 КК України, і є правильним.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому він має бети залишений без змін, а апеляційна скарга щодо його скасування без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді _____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4