Єдиний унікальний номер 205/2093/16-к
Єдиний унікальний №205/2930/16-к
Провадження №1-кп/205/304/17
У Х В А Л А
30 березня 2017 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

їхнього представника - ОСОБА_6

адвоката обвинуваченого

ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 29.03.2017 року представник потерпілих ОСОБА_6 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 10.03.2016 слідчий ОСОБА_9 в порушення вимог ч.1 ст.279 КПК України сам виніс постанову про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України, хоча винести таку постанову мав право виключно прокурор. Того ж дня слідчий виніс повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, де змінив підозру з ч.1 ст.115 на ст.118 КК України. На цьому повідомленні в кінці після підпису слідчого є підпис прокурора ОСОБА_3 , наявність і значення якого є незрозумілими. Вважає зазначене повідомлення незаконним,Ю оскільки прокурор повинен був сам особисто змінити повідомлення про підозру, як цього вимагає закон. Також вважає, що вказана зміна підозри є необґрунтованою і незаконною, на що прокурор ОСОБА_3 не звернула уваги, хоча як процесуальний керівник має право на скасування незаконних та необґрунтованих постанов слідчих. Тому, на його погляд та погляд потерпілих, прокурор ОСОБА_3 допустила службову недбалість, що викликає обґрунтовані сумніви в її неупередженості і є підставою для відводу прокурора ОСОБА_3 ..
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви про її відвід. Вважає заяву необґрунтованою і такою що не підлягає задоволенню, оскільки в ст.77 КПК України взагалі відсутні такі підстави для відводу прокурора, на які посилається представник потерпілих. Просила суд відмовити у задоволенні заяви про її відвід.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не підтримали заявлене клопотання та прохали відмовити в його задоволенні.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали заяву свого представника про відвід прокурора та просили суд задовольнити її.
Суд, вислухавши доводи сторін, приходить до того висновку, що заявлений відвід прокурору ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст.77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Тобто, у ст.77 КПК України взагалі не зазначені такі підстави задля від поводу прокурора, на які посилається представник потерпілих у своєї заяві про відвід прокурора ОСОБА_3 ..
Відповідно до ч.1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Разом з цим, ч.1 ст.131-1 Конституції України визначає, що організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Відповідно до п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладається функція підтримання державного обвинувачення в суді;
Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 КПК України державне обвинувачення - це процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Таким чином, системний аналіз положень ч.1 ст.131-1 Конституції України, ст.2 Закону України «Про прокуратуру» та п.3 ч.1 ст.3 КПК України вказує на те, що державне обвинувачення, яке здійснюється в порядку процесуальної діяльності прокурора, відповідно до норм КПК України є видом реалізації конституційної функції прокуратури з підтримання публічного обвинувачення в суді, яка передбачена ч. 1 ст. 131-1 Конституції України.
В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що підстави для відводу прокурора ОСОБА_3 , на які посилається представник потерпілої сторони, є необґрунтованими.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 370-372, КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Заяву представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1