Номер провадження: 11-кп/785/220/17
Номер справи місцевого суду: 523/5873/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2016 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0007599 від 17.12.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, громадянин України, маючий середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-21.03.2011 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-13.07.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.2; 186 ч.2; 190 ч.2; 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

засуджений:

-за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 13.07.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 засуджений за те, що 16.12.2015 року, приблизно о 15:10 год., знаходячись на вул. Проспект Добровольського, 70 у м. Одесі, повторно, відкрито, шляхом ривка, викрав у малолітньої ОСОБА_9 мобільний телефон марки «LG» вартістю 5000 грн., та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 27.01.2016 року, приблизно о 01:30 год., ОСОБА_8 , знаходячись на автобусній зупинці, розташованої на вул. Дніпропетровська дорога, 70 у м.Одесі, таємно викрав у потерпілого ОСОБА_10 мобільний марки «Айфон 6+», вартістю 24599 грн., та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду в частині призначення покарання, посилаючись на те, що призначене судом покарання є занадто суворе, суд в повній мірі не врахував, що він вину визнав, щиро розкаявся, майнова шкода відсутня, має цивільну дружину, дитину та постійне місце проживання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 185 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно; а також, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно, в повному обсязі визнавав пред`явлене обвинувачення, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорює доведеність вини і кваліфікацію його дій у вироку суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, думку потерпілих ОСОБА_10 та представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , які в своїх заявах зазначили, що матеріальний збиток їм відшкодовано в повному обсязі, а також вік, стан здоров`я, характеризуючи матеріали обвинуваченого та його особу, який раніше судимим за злочини проти власності,

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання, повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставиною, що обтяжує покарання, скоєння кримінального правопорушення відносно малолітньої особи.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65- 67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкцій ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, та призначив обвинуваченому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення ст. 70, 71 КК України, та остаточно визначив покарання у вигляді у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів, так як обвинувачений відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знову скоїв кримінальні правопорушення.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також те, що призначене покарання є занадто суровим, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу обвинуваченого, в тому числі зазначені в апеляційній скарзі, а також визнанні обставини, що пом`якшують покарання, зазначені в апеляційній скарзі.

При розгляді апеляційної скарги обвинувачений та його захисник посилалися на те, що слідчий та прокурор обманули обвинуваченого ОСОБА_8 , так як обіцяли призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, в обмін на визнання вини за ст. 186 ч.2 КК України.

Однак, зазначені посилання апеляційний суд до уваги не приймає, так як вони є голослівними, не підтверджуються жодними доказами, обвинувачений при судовому розгляді кримінального провадження, в апеляційній скарзі вину визнавав в повному обсязі, пояснював, що викрадений мобільний телефон був повернутий потерпілій.

Крім того, згідно розписки від 10.05.2016 року, обвинуваченому була вручена пам`ятка по права та обов`язки. З журналу судового засідання вбачається, що наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України, йому також були роз`яснені, сумнівів послідовність та добровільність визнання обвинуваченим вини не викликала (а.п.25, 38).

Доводи обвинуваченого про порушення його права на захист при судовому розгляді кримінального провадження, а також при розгляді апеляційної скарги апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідних клопотань під час судового розгляду обвинувачений не заявляв, відповідні права йому роз`яснялися судом, участь захисника, в даному випадку, не є обов`язковою, при розгляді апеляційної скарги клопотання про залучення захисника було задоволено, захисник приймав участь в апеляційному провадженні в встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 13.05.2016 року по 12.01.2017 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376 ч.2,404,405,407,408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2016 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ст. 186 ч.2, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 13.05.2016 року по 12.01.2017 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали буде оголошений 16.01.2017 року, о 10.00 год., у залі апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2