Справа № 675/1783/16-к
Провадження № 1-кп/675/6/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" квітня 2017 р. м.Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого
судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізяслава кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою середньою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 14 грудня 1998 р. Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 14 грудня 1999 р. Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 141, 42, 43 КК України (в ред..1960 р.) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 15 липня 2003 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 29 червня 2010 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,
-14 вересня 2015 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 395, 297 ч. 3 Кримінального кодексу України,
28 липня 2016 року близько 19 год. ОСОБА_6 , будучи на території домоволодіння ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , зайшов у житловий будинок, де в одній із кімнат на тумбочці побачив мобільний телефон марки «Keepon», який вирішив викрасти. Надалі, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_6 таємно викрав вказаний мобільний телефон, чим спричинив для ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 442 грн.
Пізніше, у жовтні 2016 року ОСОБА_6 , відносно якого 29 червня 2016 року Ізяславським районним судом була винесена постанова про встановлення адміністративного нагляду, порушив вимоги п.п. « а, в» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та самовільно залишив місце свого постійного проживання та надалі проживав у ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом, обвинувачений 17 жовтня 2016 року без поважних на те причин та без відповідного дозволу начальника Ізяславського ВП Славутського відділу поліції ГУ НП у Хмельницькій області, покинув місце перебування в Ізяславському районі та вибув у с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, де і перебував до 04 листопада 2016 року.
Крім того, у квітні та травні 2016 року (точні дати органом досудового слідства не встановлені) ОСОБА_6 , перебуваючи на території єврейського кладовища, що в АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів вчинив наругу над могилами, що виразилося у крадіжці із огородження могил частин металевої загорожі та продаж їх у подальшому в пункт заготівлі металолому.
Зазначений злочин вчинено за наступних обставин.
В один із днів квітня 2016 року (близько середини місяця), повертаючись із с. Лютарка Ізяславського району в м. Ізяслав, ОСОБА_6 зайшов на територію єврейського кладовища, що знаходиться по АДРЕСА_4 , де виявив огороджені металевими решітками могили. Маючи на меті в подальшому здати металеві решітки на пункт прийому металолому, обвинувачений став знімати хвіртки із огорожі могил, а також, розхитуючи та виломлюючи, частини огорожі. Демонтовані решітки в подальшому ОСОБА_6 виносив за територію кладовища в кількості 10-12 штук (точна кількість досудовим слідством не встановлена), після чого звернувся до ОСОБА_9 , і той трактором приїхав та забрав решітки. За здані металеві решітки ОСОБА_9 заплатив для ОСОБА_6 360 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, через певний проміжок часу (близько одного місяця, однак точна дата органом досудового слідства не встановлена) обвинувачений повторно прийшов на кладовище і аналогічним способом демонтував хвіртки та решітки загорож у кількості 8-10 штук (точна кількість органом досудового слідства не встановлена), та виніс їх за територію кладовища. ОСОБА_6 повторно звернувся до ОСОБА_9 , щоб той перевіз решітки, коли той приїхав на тракторі до місця їх знаходження, обвинувачений разом із ОСОБА_10 , якого попросив допомогти, повантажили решітки на причіп і доставили до помешкання ОСОБА_9 , де останній заплатив для обвинуваченого 320 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_7 визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину, у скоєному розкаявся.
Крім повного визнання своєї вини у скоєному, винуватість обвинуваченого у скоєному підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні, даними протоколу огляду місця події від 10 вересня 2016 року, даними протоколу огляду мобільного телефону, даними протоколу проведення слідчого експерименту.
Також ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в порушенні правил адміністративного нагляду та пояснив, що поїхав до свого товариша в с. Городище Шепетівського району, де проживав, і працював на Шепетівському цукровому заводі, однак будь-яких відомостей у підтвердження своїх слів не навів.
Винуватість ОСОБА_6 в порушенні правил адміністративного нагляду також підтверджується матеріалами справи адміністративного нагляду № 10, в якій містяться постанова Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року про встановлення адміністративного нагляду, листки контролю за дотриманням установлених обмежень піднаглядним, характеристикою, рапортами працівників поліції про відсутність піднаглядного за місцем проживання, постановою Ізяславського районного суду від 11 серпня 2016 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил адміністративного нагляду.
Разом із тим ОСОБА_6 заперечив той факт, що він вчиняв наругу над могилами, знімаючи металеві загорожі з могил на території кладовища. Обвинувачений зазначив, що загорожі з могил він не демонтовував, а виявив їх поблизу кладовища і вирішив їх здати на металолом. З цією метою він домовився з ОСОБА_9 , той приїхав трактором із причіпом та забрав металолом, який перебував за територією кладовища. Через деякий час ОСОБА_6 повторно виявив за територією кладовища металеві частини загорож, і коли в місті побачив свого знайомого ОСОБА_11 , то попросив його допомоги перевезти металолом до ОСОБА_9 . Він знову домовився із ОСОБА_9 , і коли той приїхав на тракторі до металолому, вони разом із ОСОБА_12 загрузили решітки на причіп і доставили їх до помешкання ОСОБА_9 , де той заплатив за решітки гроші. Вперше ОСОБА_9 заплатив для нього 360 грн., а вдруге близько 320 грн. Всього решіток було близько 20 штук. Гроші витратив на власні потреби, близько 30 грн. заплатив для ОСОБА_13 за допомогу.
Не зважаючи на заперечення вчинення наруги над могилами самим обвинуваченим, його винуватість у скоєному знайшла підтвердження сукупністю доказів, які досліджувалися та перевірялися під час судового розгляду справи.
Так, начальник комунального підприємства «Комуненерго» ОСОБА_14 посвідчив суду, що комунальним підприємством здійснюється догляд за територією єврейського кладовища, що знаходиться на території м. Ізяслав і він особисто періодично оглядає кладовище. 23 травня 2016 року він виявив, що частина могил має пошкодження огорожі, зняті металеві хвіртки огорожі, про що він повідомив до відділення поліції.
Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що він часто буває на території єврейського кладовища оскільки на прохання родичів здійснює догляд за могилами, і в червні місяці 2016 року виявив, що була знята значна кількість загорож із могил.
Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що в один із днів квітня 2016 року зранку до нього прийшов ОСОБА_6 та запропонував забрати металолом, який знаходився поблизу єврейського кладовища. Він пояснив, що працював на впорядкуванні території кладовища і старі загорожі йому дозволили забрати. Він на тракторі поїхав до вказаного ОСОБА_6 місця, де в посадці поблизу кладовища лежала купа загорож, частина з яких були покручені і викривлені, у кількості близько 10-12 штук. ОСОБА_6 погрузив загорожі на причіп і вони завезли металолом до ОСОБА_9 додому. Вдома ОСОБА_9 розрахувався із обвинуваченим, заплативши 360 грн. Через деякий час ОСОБА_16 вдруге звернувся до нього, щоб забрати металолом поблизу кладовища, в цей раз решітки знаходилися в полі за могилками, а ОСОБА_6 був ще із одним чоловіком. Вдруге решіток було менше і він заплатив для обвинуваченого близько 320 грн.
Свідок ОСОБА_10 суду розповів, що у травні 2016 року у м. Ізяслав він зустрів ОСОБА_6 , і той попросив його допомоги повантажити металолом, на що він погодився. За територією єврейського кладовища на купі лежали решітки загорож, і коли до них під`їхав на тракторі ОСОБА_9 , вони завантажили решітки на причіп і розвантажили їх у домоволодінні ОСОБА_9 . За допомогу ОСОБА_6 заплатив для нього гроші.
Згідно протоколу огляду від 13 липня 2016 року у помешканні ОСОБА_9 у АДРЕСА_5 , виявлено металеву хвіртку загорожі, яку раніше ОСОБА_9 придбав у ОСОБА_6 як металолом. Як встановлено слідчим, зазначена металева хвіртка була знята із загорожі могили ОСОБА_17 , про що свідчать дані протоколу огляду від 13 липня 2016 року та фототаблиць до нього.
Також із даних протоколу огляду місця поді та фототаблиць до нього вбачається відсутність елементів огорожі на могилах ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 та інших.
Оцінюючи зібрані у справі і досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у таємному викраденні мобільного телефону, вчинені повторно, підлягають кваліфікації на ст. 185 ч. 2 КК України; дії обвинуваченого, що виразилися у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду підлягають кваліфікації за ст. 395 КК України; а дії обвинуваченого, що виразилися у нарузі над могилами, вчинені з корисливих мотивів за ст. 297 ч. 3 Кримінального кодексу України.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 395, 297 ч. 3 Кримінального кодексу України, суд вважає доведеною.
Заперечення ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні наруги над могилами суд розцінює як спосіб захисту, що має на меті уникнути від покарання за скоєне.
На думку суду досудовим слідством не в повній мірі доведено розмір заподіяної обвинуваченим шкоди для комунального підприємства в сумі 30 629 грн., що не впливає на кваліфікацію протиправних дій ОСОБА_6 .
Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, який раніше неодноразово судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд враховує його часткове каяття у скоєному та сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, суд приходить до висновку, що мірою покарання, необхідною і достатньою для виправлення підсудного, повинно бути обране покарання у виді позбавлення волі.
Речові докази по справі залишити у власності потерпілих.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 395, 297 ч. 3 Кримінального кодексу України і призначити покарання:
- за ст. 185 ч. 2 Кримінального кодексу України позбавлення волі на строк 1 рік;
- за ст. 395 Кримінального кодексу України арешт на строк 4 місяці;
- за ст. 297 ч. 3 Кримінального кодексу України позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 70 ч. 1, 72 ч. 1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточну міру покарання для ОСОБА_6 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання - 04 листопада 2016 року.
Строк попереднього ув`язнення з 04 листопада 2016 року по 10 квітня 2017 року зарахувати у строк відбутого покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України.
Речові доказі докази по справі : - металеву хвіртку, що знаходиться на зберіганні в Ізяслаському відділенні поліції, передати КП «Комуненерго»; - мобільний телефон марки «Keepon» залишити у власності ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у 30 денний строк з дня отримання ним копії вироку.
Суддя ОСОБА_1