Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3987/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2014 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів обвинувальний акт та угоду про примирення від 30.10.2014 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000852 від 11.10.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, українця, громадянина України, з не повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,,

за ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 20 вересня 2014 року, близько 21 години 30 хвилин, знаходячись в автомобілі марки «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , побачивши на панелі вищевказаного автомобіля мобільний телефон марки «Nokia 6233», вирішив викрасти його,

В подальшому ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, знаходячись в автомобілі марки «Dacia Logan», де діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 6233», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи від 16 жовтня 2014 року становить 1440 ( одна тисяча чотириста сорок) гривень, що належать на правах приватної власності ОСОБА_5 , із викраденим зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення від 30.10.2014 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілий та обвинувачений за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень. У даній угоді роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується за ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, інші обставини.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 30.10.2014 року, що укладена у кримінальному провадженні,

№0000852 від 11.10.2014 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Речові докази мобільний телефон марки «Nokia 6233», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1