Справа № 639/3219/17
Провадження № 1-кп/639/353/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 06.04.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000479 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біробіджан Хабаровської області, РФ, руської, громадянки України, незаміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06.03.2017 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_4 прибула до території ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном.
Реалізуючі злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, зі сторони залізничного моста, проникла через отвір у паркані на охоронювану територію ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», та підійшовши до одного з автобусів, шляхом вільного доступу, потрапила під нього та за допомогою інструментів, що були при ній, почала демонтувати проводи та мідні трубки різного діаметру та довжини, які відносилися до вузлів та агрегатів системи автобусів, тим самим таємно викрала чуже майно, належне ДП «Харківський приладобудівний завод ім..Шевченка»,а саме: брухт міді, загальною вагою 4,42 кг, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 442 грн. Після чого, ОСОБА_4 , поклала викрадене майно поряд із собою, але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була помічена працівниками воєнізованої охорони ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка».
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та показала, що 06.03.2017 року приблизно о 03 год.00 хв. вона прибула до території ДП «ХПЗ імені Шевченка», щоб вчинити крадіжку мідних трубок та проводів, про існування яких дізналася від своєї подружки. Так, проникнувши через отвір у паркані, вона залізла під автобус та почала демонтувати мідні трубки та згодом була помічена працівниками ВОХР. Вартість та кількість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється.

Представник потерпілого ДП «ХПЗ ім.Т.Г. Шевченка» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на адресу суду надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, цивільний позов не заявлено. На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченої.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю, її дії за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, коли вона з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, кваліфіковано правильно.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України не судима, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, має на утриманні дві неповнолітніх доньки, 2002 та 2007 року народження. Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо неї в цілому, можливе без її ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, але звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої згідно ст. 124 КПК України. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3,ст. 185 ч.3 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, а саме: брухт міді, загальною вагою 4,42 кг, передані по збережувальній розписці представнику ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка» ОСОБА_7 , залишити підприємству як законному власнику. Інструменти, що належали ОСОБА_4 , а саме: ножовочне полотно по металу, плоскогубці, клещі, ножиці по металу та викрутка у стані бувшого використання, сумку із тканини, що також були передані по збережувальній розписці представнику ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка» ОСОБА_7 -знищити.

Процесуальні витрати у розмірі 296 грн. 61 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, з позначкою виду платежу - «за проведення експертиз» .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1