АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 667/1522/14-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/374/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115, ч. 1, 2 ст. 185,
ч. 1, 2 ст.289КК України

УХВАЛА
27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні клопотання прокурора про призначення повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0005803 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 08.02.2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.115 ч. 1, ст. 185 ч. 1,2, ст. 289 ч.1, 2 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Стороною обвинувачення в апеляційній скарзі, поданої на вказаний вирок, заявлено клопотання про призначення у справі повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на те, що наявний у справі висновок експерта є сумнівним та помилковим, оскільки тривалі протиправні дії матері по відношенню до сина, можуть свідчити не про вчинення ним злочину в стані сильного душевного хвилювання, внаслідок неправомірної поведінки матері, а саме вчинення ним умисного вбивства з метою помсти за ці образи. Крім того вказаний висновок поставлений під сумнів касаційним судом, що зобов`язує суд призначити повторну експертизу.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання; обвинуваченого, його захисника та потерпілу, які просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання за необґрунтованістю, колегія суддів дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 60 від 13.02.2014 р., неповнолітній ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням не страждав. Виявлена соціально-педагогічна запущеність з порушенням познавальних, регуляторних психічних процесів, акцентуацій рис характеру по неустойчовому типу, порушення форм поведінки. Формування виявленої у ОСОБА_7 запущеності обумовлено неправильним вихованням у сім`ї. Відмічені у ОСОБА_7 вікові та індивідуально-психологічні особливості особи могли оказати суттєвий вплив на інкримінує мий йому злочин. В період скоєння злочину він знаходився у стані фізіологічного афекту, що є психологічною підставою для кваліфікації стану сильного душевного хвилювання. Стан фізіологічного афекту супроводжувалось фрагментарністю сприйняття частковою аффектогенною амнезією своїх дій, обставин правопорушення, внаслідок чого здібність ОСОБА_7 надавати правильні покази про окремі фрагменти за матеріалами справи, обмежена. ОСОБА_7 в період скоєння інкримінуємого йому злочину внаслідок вікових та індивідуально-психологічних особливостей особистості (соціально-педагогічна запущеність), та стану фізіологічного афекту (супроводжувалось порушенням психічних процесів та дій) не міг в повній мірі розуміти характер скоєних ним дій, керувати ними, передбачити їх наслідки.

Як зазначено у статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно вимог ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Також, частиною другої даної статті визначені підстави обов`язкового призначення експертизи.

Вимогами ст. 332 КПК України передбачено, що суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, якщо: суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності та у випадках призначення психіатричної експертизи за умов вимог ст. 509 КПК України.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» зі змінами повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Прокурор у заявленому клопотанні не обґрунтував в чому саме полягає неправильність цього висновку, його необґрунтованість та які саме істотні порушення допущені експертом, які призвели до обмеження прав обвинуваченого та інших осіб.

У заявленому клопотанні прокурор фактично надає оцінку цьому висновку з точки зору доведення обставин, встановлених досудовим розслідуванням і сприймає його критично, вважаючи, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство матері з помсти. Прокурор вважає, що експерт неправильно оцінив триваючу неправомірну поведінку загиблої як підставу для виникнення у обвинуваченого стану афекту замість встановлення передумов для повністю усвідомлюваного ним вбивства з помсти.

З цього приводу слід зауважити, що жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили, тому оцінка доказів як з урахуванням доводів сторони захисту, так і з урахування доводів сторони обвинувачення буде здійснюватись судом у сукупності з усіма доказами.

Ані суд, ані прокурор не може спонукати експерта викласти у власному висновку саме ту позицію, яку вважає обґрунтованою. Завданням експерта є застосування спеціальних знань в тій чи іншій галузі при проведенні експертизи, а завданням сторін здійснення доказування у провадженні та встановлення фактичних обставин на підставі наявних доказів.

Посилання у клопотанні на вказівку Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в ухвалі від 21.07.2015 року (далі по тексту ВССУ) про сумнівність вказаного висновку, що, на думку прокурора зобов`язує суд призначити повторну експертизу колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодної оцінки вказаному висновку ВССУ не давав.

Так, у вказаній ухвалі ВССУ констатував той факт, що місцевий суд дійшов висновку про вчинення засудженим злочину у стані сильного душевного хвилювання лише на підставі висновку експерта, на давши належну оцінку іншим доказам, а також не сформулював у вироку об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 116 КК, обвинувачення в якому визнав доведеним. Отже посилання прокурора на вказану ухвалу не є підставою для призначення повторної експертизи, оскільки такий вказівок суд касаційної інстанції судам нижчих ланок не давав.

Посилання в клопотанні сторони обвинувачення на те, що висновком судово-психіатричної експертизи № 60 не взято до уваги показання свідка ОСОБА_10 щодо способу нанесення тілесних ушкоджень онуком спростовуються описовою частиною вказаного акту, з якого вбачається, що експертом прийняті до уваги її показання, а також матеріалами кримінального провадження з протоколами її допиту при досудовому розслідуванні, з яких вбачається, що вона не була безпосереднім свідком способу нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, під час судового розгляду сторона обвинувачення відмовилась від допиту цього свідка у зв`язку з тим, що вона за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.02.2016 року визнана недієздатною, у зв`язку з чим обґрунтування прокурором необхідності проведення повторної експертизи у метою уточнення показань ОСОБА_10 втратило сенс, через нездатність останньої розуміти значення своїх дії та керувати ними.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_11 надав пояснення щодо висновку, відповів на всі питання учасників судового процесу, і щодо обставин, викладених стороною обвинувачення у клопотанні. Крім того експерт повідомив, що на даний час у зв`язку з перебігом значного проміжку часу з моменту події суттєвими змінами соціально-психологічних характеристик особистості обвинуваченого ОСОБА_7 , пов`язаних насамперед із його віком, повторна експертиза не зможе дати об`єктивно достовірних висновків.

Первинна експертиза була проведена безпосередньо після обставин скоєного кримінального правопорушення, на той час обвинуваченому було чотирнадцять років, згідно вказаної експертизи ОСОБА_12 в період скоєння інкримінуємого йому злочину внаслідок вікових та індивідуально-психологічних особливостей особистості (соціально-педагогічна запущеність), та стану фізіологічного афекту не міг в повній мірі розуміти характер скоєних ним дій, керувати ними, передбачити їх наслідки, клопотання про проведення повторної експертизи, заявлене після спливу тривалого строку, на теперішній час ОСОБА_7 виповнилось 18 років, змінився його психоемоційний стан, вікові та індивідуально - психологічні особливості особистості, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що повторна експертиза, проведена зі значним перебігом часу не зможе встановити його психоемоційний стан та відношення до вчинення події, які він мав на час вчинення діяння, а відобразить лише його сучасний стан.

На підставі викладеного, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 350, 405 КПК України, -

постановила:
У задоволенні клопотання прокурора про призначення повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0005803 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.115 ч. 1, ст. 185 ч. 1,2, ст. 289 ч.1, 2 КК України відмовити.

Судді: ( три підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_2