ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3739/15-к
провадження № 1-кп/753/39/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , законних представників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представників Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, учня 9-го класу Боярської вечірньої ЗОШ Києво-Святошинського району, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.11.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 01.02.2016 року Дніпровським райсудом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, учня 10-го класу заочної форми навчання Володарсько-Волинської гімназії № 2 Житомирської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, навчається у ВПТУ № 25 м. Києва, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого 08.12. 2015 року Деснянським райсудом м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 27.01.2016 року Деснянським райсудом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2016 року вирок Деснянського райсуду м. Києва від 27.01.2016 року змінено і призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі, вирок від 08.12. 2015 року Деснянського райсуду м. Києва за ч.1 ст. 185, 75, 104 КК України виконувати самостійно, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , будучи неповнолітніми, 17.07.2014 року, близько 00 год. 25 хв., знаходячись по вул. Садовій, 74 біля будинку № 14 в м. Києві помітили неповнолітнього ОСОБА_7 , який йшов по тротуару в напрямку вулиці Садової, 56 в м. Києві та розмовляв по мобільному телефону. У цей час, у ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 виник умисел на викрадення майна ОСОБА_7 .

У подальшому, вступивши в злочинну змову з метою викрадення майна ОСОБА_7 , вищевказані особи перейшли дорогу та пішли в напрямку потерпілого. Далі, діючи згідно раніше розподілених ролей, з метою утворення заздалегідь запланованої конфліктної ситуації, вони втрьох підійшли до ОСОБА_7 та у грубій формі попросили у нього цигарки, на що він відповів відмовою. Після чого, ОСОБА_21 замахнувся кулаком правої руки та хотів нанести потерпілому удар в область обличчя, але ОСОБА_7 відхилився і він промахнувся. У цей час, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 стояли поряд та спостерігали за навколишньою обстановкою, щоб у разі необхідності надати допомогу ОСОБА_21 . Надалі, ОСОБА_7 намагався втекти, але ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 його наздогнали та стали наносити йому удари руками і ногами в різні частини тіла, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю.

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , який в той момент лежав на землі та не міг чинити опір, продовжували наносити удари в область голови та тулуба ОСОБА_7 , таким чином завдаючи останньому фізичного болю. Після чого, ОСОБА_23 обшукав кишені одягу ОСОБА_7 , та з правої задньої кишені шортів, в які він був одягнений, дістав портмоне, у середині якого знаходилась кредитна картка банку «Хрещатик» на ім`я ОСОБА_7 , які матеріальної цінності не становлять, на рахунку якої були грошові кошти в сумі близько 15 грн., гроші в сумі 380 грн. та 100 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 17.07.2014 року становить 1171 грн. 97 коп. Тим часом, ОСОБА_21 відкрито викрав рюкзак потерпілого вартістю 476,66 грн., у середині якого знаходилися ключі від квартири, шорти та навушники до телефону, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, а всього ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 відкрито викрали майно ОСОБА_7 на загальну суму 2043 грн. 63 коп.

Після чого, неповнолітні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження: синці в лобній ділянці справа з переходом на волосисту частину лобно-скроневої ділянки, в тім`яній ділянці по центру, на спинці, скатах, кінчику носа на правій щоці з переходом на верхню та нижню губу до середньої лінії, на підборідді зліва, в проекції кута нижньої щелепи справа в завушній ділянці справа, в лівій грудній зоні у верхньо-внутрішньому квадраті; садно в надбрівній ділянці зліва розташоване овальне садно; крововиливи на слизовій оболонці верхньої губи, на слизовій нижньої губи справа.

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), не виключається обутою ногою, за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, тобто 17.07.2014, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Будучи допитаним в судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_21 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 17.07.2014 року вони з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 йшли по вулиці, де побачили ОСОБА_26 , попросили у нього цигарку, на що останній відмовив. Він замахнувся на нього кулаком, але ОСОБА_26 почав бігти, вони наздогнали його та стали наносити йому удари в область обличчя та тулуба кулаками та ногами. Потім він забрав у нього рюкзак, а ОСОБА_27 гаманець. Після чого направилися в напрямку станції метро «Славутич» та були затримані працівниками міліції.
Будучи допитаним в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_28 , обвинувачений ОСОБА_22 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що влітку 2014 року біля кінотеатру «Росія» він зустрівся з ОСОБА_29 та ОСОБА_25 після чого вони поїхали гуляти в напрямку Харківського масиву. На метро вони не встигли, а грошей на проїзд додому у них не було, тому вони йшли пішки. По дорозі вони зустріли потерпілого та попросили у нього цигарку, на що останній відмовив у грубій формі. ОСОБА_30 замахнувся на потерпілого кулаком, але той почав бігти, вони наздогнали його та почали бити, спочатку кулаками, а коли повалили на землю ногами. Потім ОСОБА_27 дістав гаманець з кишені потерпілого, а ОСОБА_30 забрав рюкзак і вони стали втікати. Спочатку забіги у провулок, але там не було виходу, потім вони направилися в сторону метро «Славутич», де їх затримали працівники міліції.
Будучи допитаним в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_14 , обвинувачений ОСОБА_23 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що вночі 17.07.2014 року він біля кінотеатру «Росія» зустрівся з ОСОБА_29 та ОСОБА_25 і разом вони пішли до дискотеки, яка розташована біля метро «Славутич». Назустріч їм йшов потерпілий, у якого вони попросили цигарку, але той відмовив. Тоді ОСОБА_30 замахнувся на нього кулаком, але потерпілий почав тікати. ОСОБА_31 його наздогнав та збив з ніг, ОСОБА_30 тримав, а вони з ОСОБА_32 його били, після чого він забрав гаманець, а ОСОБА_30 рюкзак. Обвинувачений ОСОБА_23 також показав, що змови між ним та ОСОБА_21 і ОСОБА_22 на скоєння злочину не було.
Крім повного визнання винуватості у вчиненні злочину обвинуваченими ОСОБА_21 і ОСОБА_22 та не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_23 , їх вина у скоєнні інкримінованого їм злочину повністю доведена в судовому засіданні і підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що 17 липня 2014 року він провів друзів і повертався додому. В районі станції метро «Славутич» неподалік ресторану «Козачок» на нього напали ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_27 і стали його бити руками і ногами, звалили на землю, а потім забрали гаманець, рюкзак, навушники.
Показами свідка ОСОБА_33 інспектора ППС, який в судовому засіданні показав, що їх патруль працював на вулиці Зарічній. Вони отримали виклик про те, що пограбували хлопця, забрали гроші. Потерпілий описав у чому були одягнуті грабіжники і вказав, що вони побігли в напрямку озера. Відпрацьовуючи територію, по прикметам були затримані ОСОБА_30 , ОСОБА_31 і ОСОБА_27 . Під час проведення поверхневого огляду, у затриманих були виявлені гроші, що належали потерпілому.
Показами свідка ОСОБА_34 - інспектора ППС, який дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_35 .
Крім того, вина ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 підтверджується також:
Даними протоколів огляду місця події від 17.07.2014 року та фототаблицями до нього ( том 1, а.с. 14-17, 18-22, 23-27), з якого вбачається, що на вулиці Зарічній, 1 був виявлений та вилучений рюкзак, по вулиці Садовій, 14 виявлено банківську картку банку «Хрещатик», по вулиці Садовій 131 біля будинку 20 виявлено гаманець, які належать потерпілому ОСОБА_7 .
Даними протоколу огляду вилученого рюкзака від 15.01.2015 року ( том 1, а.с. 30-а).
Висновком експерта № 1938 від 17.07.2014 року ( том 1, а.с. 88-90), згідно з яким потерпілому ОСОБА_7 в результаті злочинних дій ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 були заподіяні тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя і відносяться до легких тілесних ушкоджень ( за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Даними протоколу огляду місця події від 17.07.2014 року ( том 1, а.с. 28-30), відповідно до якого під час огляду у ОСОБА_23 були вилучені грошові кошти, а саме: 100 доларів США та купюри у 100, 50, 20 і 5 гривень, після чого ОСОБА_23 пояснив, що вказані гроші він зі своїми друзями відібрали у потерпілого ОСОБА_7 .
Постановою від 17.07.2014 року грошові купюри, рюкзак, портмоне ( гаманець), чотири пачки цигарок марки «Парламент», шорти, банківська картка банку «Хрещатик» на ім`я ОСОБА_7 , картка брелок визнані речовими доказами та передані на зберігання власнику ОСОБА_7 ( том 1, а.с. 105, 106).
Даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2015 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_7 упізнав ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , як осіб, які його 17.07.2014 року пограбували ( том 1, а.с. 109-112, 113-116, 117-120).
Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 своїми умисними діями вчинили відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_21 суд визнає: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_21 судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_21 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжкого злочину, його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше судимий, навчається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_22 суд визнає: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_22 судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_22 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжкого злочину , його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі. З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_22 , тяжкості злочину, фактичних обставин справи, суд вважає за можливе призначити йому покарання з застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_23 суд визнає: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_23 судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_23 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжкого злочину , його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у справі відсутній.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, тому процесуальні витрати за проведення експертиз суд вважає необхідним стягнути з обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 366-368, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їм покарання:
ОСОБА_21 у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського райсуду м. Києва від 01.02.2016 року у виді одного року позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_21 призначити п`ять років шість місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_21 відраховувати з 28 лютого 2017 року, зарахувавши у цей строк термін перебування його під вартою з 26 липня 2015 року.
ОСОБА_21 до вступу вироку в законну силу залишити в ДУ "Київський слідчий ізолятор".
ОСОБА_22 у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_22 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_22 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_23 у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 27.01.2016 року Деснянського райсуду м. Києва, зміненого ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2016 року у виді одного року позбавлення волі і до відбуття ОСОБА_23 призначити п`ять років шість місяців позбавлення волі. Вирок від 08.12. 2015 року Деснянського райсуду м. Києва за ч.1 ст. 185, 75, 104 КК України виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_23 відраховувати з 28 лютого 2017 року, зарахувавши у цей строк термін перебування його під вартою з 13 січня 2017 року.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_23 залишити в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Речові докази залишити у потерпілого ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи по 65 грн. 52 коп. з кожного на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: