Справа № 209/1221/17
Провадження № 1-кп/209/240/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
25.02.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровсько області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70, ст.76 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 5 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
23.12.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, вид покарання позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 1 рік 1 місяць за вироком від 25.02.2011 року і до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 30.06.2015 року Жовтоводська в/к Дніпропетровської обл. № 26 за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.06.2015, за ст.81 КК України: умовно-достроково, на не відбутий строк: 1 рік 5 місяців 3 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, останній раз 23.12.2011 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений 30.06.2015 з Жовтоводської виправної колонії Дніпропетровської обл. № 26 на підставі рішення Жовтоводського суду Дніпропетровської області від 22.06.2015, за ст. 81 КК України, вид: умовно - дострокове, не відбутий строк: 1 рік 5 місяців 3 дні, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову скоїв новий злочин проти власності.
05.02.2017 року приблизно о 02:00 год. (більш точний час в ході судового розгляду встановлено не було) ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, прийшов до гаражу АДРЕСА_3 , який знаходиться у користуванні потерпілого ОСОБА_5 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадання чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження стіни, проник в гараж, звідки умисно, таємно, із корисливих мотивів викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме:
- карбюратор від автомобіля Москвич АЗЛК 2140, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1119 від 14.04.2017 року складає 333,33 грн.;
- головка блоку циліндра від автомобіля Москвич АЗЛК 2140, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1119 від 14.04.2017 року складає 800,00 грн.,
а всього майна на загальну суму 1 133,33 грн.(одна тисяча сто тридцять три грн. 33 коп.).
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 13.02.2017 року приблизно о 01:40 год. (більш точний час в ході судового розгляду встановлено не було) ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, прийшов до гаражу АДРЕСА_4 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадання чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключів, проник в гараж, звідки умисно, таємно, із корисливих мотивів викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:
- металеву бочку об`ємом 200 літрів, вартість якої згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1119 від 14.04.2017 року складає 262,50 грн.;
- гідравлічний домкрат, 1,5 т., вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 1119 від 14.04.2017 року складає 310, 00 грн.;
- металеві лещата, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1119 від 14.04.2017 року складає 466,67 грн.,
а всього на загальну суму 1 039, 17 грн.(одна тисяча тридцять дев`ять грн. 17 коп.).
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
16.02.2017 року приблизно о 04:00 год. (більш точний час в ході судового розгляду встановлено не було) ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, прийшов до гаражу АДРЕСА_5 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадання чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження стіни, проник в гараж, звідки умисно, таємно, із корисливих мотивів викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:
- акумулятор від автомобіля ГАЗ 2410, марки Ista, ємкістю 60 а/г, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1119 від 14.04.2017 року складає 893,00 грн.;
- металеві лещата, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1119 від 14.04.2017 року складає 466,67 грн.,
а всього на загальну суму 1 359, 67 грн.( одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять грн. 67 коп.).
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому розгляді приймав участь потерпілий ОСОБА_5 , яким було заявлено цивільний позов до обвинуваченого.

За наслідками підготовчого судового засідання, ухвалою суду його цивільний позов було залишено без розгляду, надано строк на усунення недоліків. Зазначені в ухвалі суду недоліки усунуті не були. В судовому засіданні 07.06.2017 року потерпілий зазначив про небажання усувати недоліки в змісті цивільного позову. Йому були роз`яснені наслідки не усунення недоліків цивільного позову, з якими він погодився, та після цього ухвалою суду цивільний позов йому було повернуто.

Потерпілий висловився про те, що він не оспорює фактичні обставини справи встановлені на стадії досудового розслідування.

Після з`ясування чи правильно розуміє особа зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, роз`яснивши правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України при визначені обсягу та порядку дослідження доказів по кримінальному проваджені на стадії судового розгляду, суд з`ясував, що даний учасник кримінального провадження не має заперечень і погодився на розгляд кримінального провадження із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий висловився про призначення покарання, в разі визнання обвинуваченого винним просив суворо покарати обвинуваченого.

В судовому розгляді приймала участь потерпіла ОСОБА_6 , якою було заявлено цивільний позов до обвинуваченого.

За наслідками підготовчого судового засідання, ухвалою суду її цивільний позов було залишено без розгляду, надано строк на усунення недоліків. Зазначені в ухвалі суду недоліки усунуті не були. В судовому засіданні 07.06.2017 року потерпіла зазначила про небажання усувати недоліки в змісті цивільного позову. Ій були роз`яснені наслідки не усунення недоліків цивільного позову, з якими вона погодилась, та після цього ухвалою суду цивільний позов їй було повернуто.

Потерпіла висловився про те, що вона не оспорює фактичні обставини справи встановлені на стадії досудового розслідування.

Після з`ясування чи правильно розуміє особа зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, роз`яснивши правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України при визначені обсягу та порядку дослідження доказів по кримінальному проваджені на стадії судового розгляду, суд з`ясував, що даний учасник кримінального провадження не має заперечень і погодилась на розгляд кримінального провадження із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла висловилась про призначення покарання, в разі визнання обвинуваченого винним просила суворо покарати обвинуваченого.

В судовому засіданні не приймав участь потерпілий ОСОБА_7 , подав до суду письмову заяву, в якій просив судові засідання у даному кримінальному проваджені проводити без його участі. Цивільний позов не заявляв.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалось право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, визнав всі фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та були оголошені прокурором в судовому засіданні, погодився і не оспорював правову кваліфікацію кримінальних правопорушень у яких він обвинувачується. Повідомив, що щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, повідомив, що вчинив правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища, неможливості працевлаштуватись офіційно через навність попередніх судимостей. Просив не призначати суворе покарання, повідомив що працює неофіційно та зараз є домовленість про офіційне працевлаштування.

Після з`ясування чи правильно розуміє особа зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, роз`яснивши правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України при визначені обсягу та порядку дослідження доказів по кримінальному проваджені на стадії судового розгляду, суд з`ясував, що даний учасник кримінального провадення не має заперечень і погодився на розгляд кримінального провадження із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурор, зважаючи на позицію обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчинені кримінальних правопорушень у вчинені яких він обвинувачується, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх правову кваліфікацію не має заперечень і погодився на розгляд кримінального провадження із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в судовому засіданні, учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення встановлені на стадії досудвого розслідування і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України.

Визначити наступний порядок та обсяг дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження які характеризують особу обвинуваченого та зміст досудової доповідді, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що 05.02.2017 року вночі, взявши заздалегідь приготовану кувалду направився до гаражу № НОМЕР_1 розташованого за адресою по вул. Енергетиків у м. Кам`янське. Там вибив стінку та через зроблений отвір проник всередину гаражу. Там заволодів карбюратором від автомобіля ОСОБА_8 та головкою блоку циліндра від автомобіля Москвич. В руках відніс зазначене майно за адресою мешкання на АДРЕСА_2 . Наступного дня продав дане майно знайомому на ім`я ОСОБА_9 за 100 гривень. Гроші витратив на потреби родини, оскільки мешкає із жінкою у якої троє дітей.

Приблизно через тиждень, 13.02.2017 року близько 01 год. 40 хв. Взявши із дому ключі винтові, прийшов до гаражу АДРЕСА_4 та підібравши ключі до замка відкрив гараж, де заволодів наступним майном: металева бочка, гідравлічний домкрат, металеві лещата. Виніс зазначене майно із приміщення гаражу та сховав поблизу за кучугуром. І вночі, десь за годину, почергово переніс зазначене майно на АДРЕСА_2 . Наступного дня продав це ж майно тому ж ОСОБА_10 за 300 гривень.

Гроші витратив на потреби родини.

16.02.2017 року, вночі прийшов до гаражу АДРЕСА_5 . Пошкодивши стінку гаражу проник до гаражу № НОМЕР_2 , звідки із автомобіля «Волга» зняв аккумулятор та взяв лещата. Переніс зазначене майно до будинку в якому мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .

Металеві лещата продав малознайомому громадянину за 100 гривень. Аккумулятор продав на авторинку в місті Кам`янське на вулиці Широкій. Продав незнайомим перекупникам за 250 гривень.

Гроші витратив на потреби родини.

Повідомив що за фахом є зварювальником. Працює неофіційно. Влаштуватись офіційно не може через попередні судимості. Зараз має пропозицію працевлаштуватись офіційно, якщо не позбавлять волі.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, й такими, що не викликають у суду підстав для сумніву щодо істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічний злочин, вчинені злочини є умисними, офіційно не працює, має позитивну характеристику з місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд враховує, що майнова шкода завдана потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 - частково відшкодована. Потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду відшкодовано повністю.

Цивільні позови у кримінальному проваджені, з урахуванням їх повернення потерпілим не заявлено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 314-1 КПК України, суд враховує зміст зазначеної досудової доповіді в частині інформації, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.

За змістом досудової доповідді: ризик вчинення повторного кримінального правопорушення дуже високий, ризик небезпеки для суспільства дуже високий.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, з урахуванням п.19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» №7 від 04.06.2010 року, судом - не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п.2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Частина 2 ст.65 КК України встановлює, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

За даний вид кримінального правопорушення передбачений один вид покарання позбавлення волі.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи пом`якшуючи та обтяжуючи вину обставини, особу обвинуваченого, наслідки які були завдані кримінальними правопорушеннями, думку потерпілих, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Статею 75 КК України встановлено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному кримінальному проваджені, з урахуванням думки прокурора, який просив призначити покарання із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, особи обвинуваченого, який має спеціальність зварювальника, не знаходиться на обліку у лікаря нарколога та психіатра, активно сприяв розкриттю злочину, визнав свою вину, відсутність великого розміру невідшкодованої шкоди потерпілим, в разі працевлаштування обвинуваченого існує можливість повного відшкодування шкоди потерпілим, суд вважає, що існує можливість виправлення особи без відбування покарання, тобто він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання забезпечить функцію виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов, який 30 травня 2017 року залишався без руху у зв`язку з наявними порушеннями ст.119 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду, 07 червня 2017 року позовну заяву було повернуто позивачу, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.
ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов, який 30 травня 2017 року залишався без руху у зв`язку з недоліками згідно ст.119 ЦПК України та надано строк для недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня ухвали суду, 07 червня 2017 року позовну заяву було повернуто позивачу, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчився.
Клопотань про обрання запобіжного заходу від сторін кримінального провадження не надходило.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 290,00 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на 3(три) роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 290 гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ по справі, а саме:

- висновок експерта у даному кримінальному проваджені зберігати в матералах кримінального провадження;

- сейф пакет №1456738, переданий на зберігання до камери схову Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити;

- аккумелятор марки "ista", чорного кольору, переданий під схоронну розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити у його володінні;

- металеву бочку об`ємом 200 л, домкрат, тиски, передані під схорону розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити у її володінні.

- головку блоку циліндра, переданий під схоронну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у його володінні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками кримінального провадження та іншими особами визначеними в ст. 393 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення. Учасники кримінального провадження, які не були присутні в судовому засіданні при оголошені вироку, можуть отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1