Ухвала
іменем україни

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 7 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 7 жовтня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві та проживає в по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Задоволено заявлений по справі позов ОСОБА_9 та постановлено стягнути з ОСОБА_10 2500 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 , близько 01 години 03 жовтня 2013 року, перебуваючи в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс декілька ударів обухом та лезом сокири по голові ОСОБА_11 , який лежав на дивані. В подальшому ОСОБА_6 став ногою на шию ОСОБА_11 і утримував її таким чином деякий час, в результаті чого настала смерть останнього.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, а смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20 квітня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник просить судові рішення скасувати, посилаючись на неповноту судового розгляду, неправильне застосування кримінального закону, істотне порушення кримінального процесуального закону. Вказує на те, що матеріали справи не містять доказів які доводять вину ОСОБА_6 , а докази на які послався суд у вироку зібрані з порушеннями, тобто такі які є недопустимими.

На касаційну скаргу надійшли заперечення від прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та засудженого, які підтримали подану касаційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, пояснення потерпілої, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ст. 59 та пунктом 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено конституційне право громадян на захист від обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, зокрема місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення. Також у мотивувальній частині суд повинен описати результати оцінки доказів ? навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Як вбачається з матеріалів справи суди першої та апеляційної інстанцій вказаних вимог закону не дотримались.

Згідно встановлених судом фактичних обставин, на момент вчинення вбивства ОСОБА_11 на місці вчинення злочину перебували неповнолітній ОСОБА_6 та його мати ОСОБА_10 .

В первинних своїх поясненнях ОСОБА_6 вказував на те, що він вчинив даний злочин, однак під час судового розгляду почав заперечувати свою причетність до його вчинення, та пояснив, що показання які він надавав під час досудового розслідування та проведених слідчих дій були обумовлені його страхом притягнення до кримінальної відповідальності його матері ОСОБА_10 , яка вчинила цей злочин.

ОСОБА_10 під час розгляду провадження в суді першої інстанції була допитана як свідок і підтвердила вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом із тим, до початку розгляду провадження судом апеляційної інстанції ОСОБА_10 у засобах масової інформації виступила з заявою про те, що саме вона вчинила вбивство ОСОБА_11 , а в суді дала неправдиві свідчення проти свого сина.

Крім того під час розгляду справи судом касаційної інстанції засуджений ОСОБА_6 наголошував на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на його пояснення про те, що під час проведення досудового розслідування слідчий штучно підлаштовував його показання щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому таким чином, що вони співпадали з висновком судово-медичної експертизи.

За таких обставин суду апеляційної інстанції слід було провести судове слідство у повному обсязі, провести повторний допит обвинуваченого та свідків, дослідити інші докази по справі та в повній мірі оцінити їх щодо належності і допустимості у їх сукупності.

Натомість суд апеляційної інстанції провів судове слідство лише частково, викладені в апеляційній скарзі доводи належним чином не перевірив та не дав на них вичерпної відповіді, як того вимагають положення ст. 419 КПК України.

Наведене є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило апеляційному суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що вказані порушення закону можуть бути усунуті під час розгляду справи в апеляційному порядку, ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Новий розгляд справи апеляційному суду слід провести з дотриманням вимог закону, перевірити усі доводиапеляційних скарг, а також взяти до уваги інші доводи касаційної скарги та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 434-438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 обрати тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 23 квітня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3