№707/1899/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000207 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Білозір`я, Черкаського району Черкаської області, а жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої вихователем дитячого садка «Дніпряночка», заміжньої, раніше не судимої,

-у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Державним обвинуваченням ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона, згідно з рішенням № 1-1 першої сесії Червонослобідської сільської ради шостого скликання «Про обрання секретаря сільської ради» від 09 листопада 2010 року будучи обраною секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області згідно з вимогами п.2.22 «Посадової інструкції секретаря сільської ради, виконкому села Червона Слобода» від 17 квітня 2006 року, ч. 2 ст. 42, ч.3 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР виконувала обов`язки сільського голови та повинна була нести відповідальність за ведення бухгалтерського обліку, складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних та підписувати розрахункові документи, забезпечувати здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організовувати в межах визначених цим законом роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписувати рішення ради та її виконавчого комітету; здійснювати керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради; бути розпорядником бюджетних коштів, використовувати їх лише за призначенням визначеним радою, видавати розпорядження у межах своїх повноважень; згідно з ч.ч.3,6 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» нести відповідальність за ведення бухгалтерського обліку, створювати необхідні умови для ведення бухгалтерського обліку, відповідно до ч. 8 ст. 9 вказаного Закону та згідно з п. 2.14 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» нести відповідальність за складання первинних документів та достовірність відображених у них даних та тимчасово виконуючи обов`язки Червонослобідського сільського голови, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями діючи умисно, з метою розтрати бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересів служби, достовірно знаючи, що згідно з п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів, та інших органів» рішення про преміювання сільських, селищних і міських голів. Голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги, здійснюється в порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці та рішення про зазначені виплати приймаються відповідною радою, проігнорувала вказані вимоги законодавства в частині преміювання заступника сільського голови. Так, ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області за адресою вул. Чапаєва, 1, с. Червона Слобода, Черкаського району Черкаської області, в період з 24 лютого 2014 року по 24 березня 2014 року підписала 2 розпорядження «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради по с. Червона Слобода», а саме: № 27 від 24 лютого 2014 року на суму 3127 грн 60 коп та № 40 від 24 березня 2014 року на суму 3797 грн 80 коп., унаслідок чого заступнику сільського голови ОСОБА_6 незаконно нараховано та виплачено премії на загальну суму 6925 грн 40 коп., чим завдано збитків Червонослобідській сільській раді на вказану суму. Таким чином прокурором кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.191 КК України за ознаками розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

У відповідності до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що перебуваючи на посаді секретаря сільської ради Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області та виконуючи обов`язки голови сільської ради підписала тільки 2 розпорядження про преміювання від 24 лютого 2014 року № 27 на 3127 грн. 60 коп. та від 24 березня 2014 року № 40 на 3797 грн. 80 коп. Проект розпорядження про преміювання був розроблений задовго до того, як вона стала працювати секретарем сільської ради і з року в рік передавався сільському голові чи виконуючому обов`язки сільського голови для використання за зразком. Щодо ведення нею бухгалтерського обліку, як вказує прокурор, то вона ніколи не вела його, вона відповідала за організацію, тобто створення умов для правильного ведення бухгалтерського обліку, згідно ч. 6 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік». Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів. Також вказує, що ніколи не підписувала ніяких документів за адресою по АДРЕСА_2 . Контроль за проектами розпоряджень було покладено на головного бухгалтера та щодо відповідності розпоряджень нормам Закону на юриста, які не мали зауважень до таких розпоряджень. Заступників сільського голови по сільських радах області дуже мало. Що стосується постанови № 268 Кабінету Міністрів України «Про преміювання» від 2006 року, то вона про неї не знала, семінарів, навчань з цього приводу ніхто не проводив. За 10 років ніхто не зверну увагу, що по заступниках не виносилося питання про премію на сесію. Сумнівів щодо того, що питання про виплату премії голові сільської ради потрібно виносити на сесію, а по заступнику - не потрібно, у неї не виникало, бо заступник це наймана посада, тому виплата премії через сільську раду є нелогічною. Навіть коли сільський голова іде у відпустку, то саме секретар виконує його обов`язки, а не заступник, бо він є заступником по виконавчій роботі, а не заступником сільського голови. Крім того, органами прокуратури неодноразово витребовувалися акти органів місцевого самоврядування, зокрема і розпорядження, для перевірки їх законності, однак жодного зауваження роками не надходило щодо спірних розпоряджень, як і за результатами неодноразових перевірок органів КРУ та ДПІ, до 2015 року, коли актом Державної фінансової інспекції не виявили невідповідність розпоряджень Постанові КМУ.

Також судом були допитані свідки сторони обвинувачення.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що протягом 2013-2014 років він був депутатом сільської ради, головою на той час був ОСОБА_8 . Питання про преміювання заступника голови на сесію не виносилося. Бухгалтером, на сесію сільської ради виносилося питання щодо преміювання сільського голови та інших робітників сільської ради, відбулось голосування, але список не оголошувався. Сільському голові рази 2-3 ставилося питання про преміювання, а працівникам сільської ради один раз на рік, коли затверджувався кошторис. Обвинувачену може охарактеризувати, як особу, яка справлялася зі своїми обов`язками. Дисциплінарні стягнення на ОСОБА_6 не накладалися.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що протягом 2013-2014 років була депутатом 6 скликання Червонослобідської сільської ради та вказала, що більшість сесій вона відвідувала. На одній із сесій сільської ради виносилося питання про преміювання сільського голови, а по ОСОБА_6 ні. Головний бухгалтер кошторис доповідав, його видавали на руки.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що був депутатом Червонослобідської сільської ради у 2013-2014 роках, однак не був присутнім на всіх сесіях сільської ради. Питання про преміювання заступника голови ОСОБА_6 не виносилося, а питання про преміювання сільського голови - виносилося на початку року. З проектом бюджету їх ознайомлювали і видавали на руки. У кінці року затверджували виконання бюджету, до бюджету претензій не було. До роботи обвинуваченої претензій не було.

Свідок ОСОБА_11 секретар сільської ради, у судовому засіданні показала, що була депутатом Червонослобідської сільської ради у 2013-2014 роках 6 скликання, на розгляд сесії преміювання заступника голови не виносилося, не обговорювалося, раніше не приймалося. На початку року планується бюджет і всім виплачується премія. Бюджет затверджується на початку року і по кожній структурі, підрозділу, але їх ставлять до відома та надають кошторис тільки по апарату сільської ради. Питання преміювання по заступнику сільського голови не виносилося. ОСОБА_5 по незнанню не виносила цей документ, умислу у неї не було. Зараз уже ці питання виносяться на сесію.

Свідок ОСОБА_12 лікар, у судовому засіданні показала, що була депутатом 6 скликання. Вказала, що на сесії сільської ради питання щодо преміювання заступника сільського голови не ставилося, однак вважає, що його преміювали як і всіх. Щодо преміювання голови сільської ради питання виносилося, доповідав головний бухгалтер.

Свідок ОСОБА_13 , у судовому засіданні показала, що була депутатом Червонослобідської сільської ради 6 скликання, однак на всіх засіданнях сесії присутня не була. Чи виносилося питання щодо преміювання заступника сільського голови не пам`ятає, однак питання про преміювання голови сільської ради вирішувалося. Можливо і працівникам вирішувалось указане питання, але саме по заступнику не пам`ятає. Кошторис затверджувався і в кінці теж, претензій у депутатів при затвердженні кошторису не було.

Свідок ОСОБА_14 , у судовому засіданні показав, що був депутатом Червонослобідської сільської ради, на сесії питання щодо преміювання голови та заступника розглядалося, однак у зв`язку зі сплином часу точно не пам`ятає коли саме, в кінці року чи в кінці кварталу розглядалися такі питання.

Свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні показала, що була депутатом Червонослобідської сільської ради з травня 2013 року по липень 2014 рік, працювала у цей період у бюджетній комісії. На протязі цього року питання, на сесії сільської ради, щодо преміювання голови сільської ради розглядалося, а чи розглядалося указане питання щодо заступника не пам`ятає. Секретаря сільської ради характеризує позитивно. У кожен бюджет закладалися премії голові, а на бюджетній комісії вирішувалося кому саме і в якому розмірі виплачувати премії.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що з травня 2013 року по липень 2014 рік була депутатом Червонослобідської сільської ради. На початку року на 6 сесії було затверджено бюджет про преміювання голови та інших працівників, у тому числі заступника. Вона була головою бюджетної комісії. Бюджет не порушувався щодо преміювання та затверджувався в кінці року. Обвинувачену характеризує, як чудову людину. Вона пам`ятає, що питання по заступнику на сесію виносилося одним списком з іншими особами апарату сільської ради.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що була депутатом з 2013 по 2014 рік. Цікавилася чому на сесію сільської ради не виноситься питання щодо преміювання заступника і головного бухгалтера. Однак її запевнили, що цього робити не потрібно, тому вона це питання більше не піднімала. Витрачалося на премії стільки ж скільки й було виділено бюджетом на премії. Обвинувачену характеризує як дуже добру людину і гарного працівника.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що був депутатом 6 скликання, працював на той час заступником голови комісії з етики. Був присутній не на всіх сесіях, чи розглядалося питання щодо преміювання заступника голови не пам`ятає. Обвинувачену характеризує як пунктуальну, відповідальну людину, професіонал своє ї справи.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що працював сільським головою з 2012 року по літо 2015 року. Питання про преміювання заступника, на сесії сільської ради не виносилося і в попередніх також. Після перевірки КРУ у 2012 році зауважень не було, однак після перевірки у 2015 році виявилося, що питання про преміювання заступника голови сільської ради повинно виноситися на сесію сільської ради. У штатному кошторисі, розписі зазначався розмір премії по кожному працівнику окремо, виносилося на бюджетну комісію і проект бюджету направлявся до районної державної адміністрації і якщо не було зауважень виносили на сесію. Протягом 10 днів направляли до прокуратури для перевірки. ОСОБА_6 заступник по виконавчій роботі, тобто другорядна робота, яка не дає права підпису, винесення розпорядження, виконання обов`язків голови. Так, заступників голови було в області не так багато і чи виносили на сесію питання про їх преміювання, йому не відомо. По виконанню бюджету питань не було, вони затверджувалися на сесії без зауважень.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що питання про преміювання ОСОБА_6 при ньому ні разу на сесіях сільської ради не виносилося, а щодо голови сільської ради виносилось. На сесію сільської ради виносилося питання про затвердження бюджету. Виконання бюджету затверджувалося в кінці року.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що протягом 2013 2014 років був депутатом Червонослобідської сільської ради. На сесіях сільської ради на яких він був присутній питання про преміювання ОСОБА_6 не виносилося. Бюджети за минулі роки усі затверджувалися.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснила, що протягом 2013-2014 років була землевпорядником Червонослобідської сільської ради, на даний час спеціаліст-землевпорядник та була присутньою на сесіях сільської ради. Питання про преміювання ОСОБА_6 на сесію сільської ради не виносилося. Зазвичай бюджети затверджувалися.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що з липня 2005 року по 2010 рік працював на посаді голови у Червонослобідській сільській раді, заступником був Тупицький, бухгалтером була ОСОБА_22 . На початку 2010 року з`явився юрист, на семінарах їм не доводили до відома про розгляд питань про премію на сесії сільської ради заступнику голови. Бланк цього розпорядження знаходився у комп`ютері і ним роками користувалися. Весь період бюджет затверджувався, ніяких зауважень не було. Крім того, були 2-3 перевірки КРУ, ніяких зауважень не було. У фінансовому відділі передавалися рішення про затвердження бюджету і проекти кошторису. Знає обвинувачену з 2006 року, як відповідального працівника, стягнень не було.

Оцінивши покази указаних свідків суд вважає, що вони не містять об`єктивних даних, які б вказували на вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, а лише констатують факт того, що на сесію питання преміювання заступника голови сільської ради не виносилося, однак розмір премії заступника сільського голови було включено у кошторис, який затверджувався на початку року та у кінці року затверджувалося питання на сесії щодо виконання бюджету.

У судовому засіданні досліджені письмові докази, на які посилається прокурор, як на доказ вини обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Так, як на доказ вини обвинуваченої прокурор посилається на акт ревізії Державної фінансової інспекції у Черкаські області № 01-22/41 від 31 липня 2015 року, у відповідності до якого т.в.о. сільського голови ОСОБА_5 здійснено виплату щомісячних премій заступнику голови ОСОБА_6 без відповідного рішення сільської ради, довідку Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про те, що на сесіях рішення про преміювання заступника голови сільської ради в період з 01 квітня 2012 року по 31 травня 2015 року не розглядалося, розпорядження № 27 від 24 лютого 2014 року та № 40 від 24 березня 2014 року, якими в.о. голови сільської ради ОСОБА_5 затвердила розмір премії заступнику сільського голови ОСОБА_6 та відповідними розрахунковими відомостями про виплату премії ОСОБА_6 на підставі указаних розпоряджень.

Оцінивши досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 базується на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, можливість збору нових доказів вичерпана. Докази на які посилався орган досудового слідства та прокурор, не вказують на наявність суб`єктивної сторони злочину, а саме умислу в діянні ОСОБА_5 .

Інші письмові докази, а саме протоколи тимчасового доступу до речей та документів та протокол огляду предмету не доводять наявність суб`єктивної сторони злочину, а лише констатують правомірність проведення відповідної слідчої дії.

Суд вважає, що показання обвинуваченої у суді про її невинуватість, іншими доказами, на які посилається орган досудового слідства, не усувається.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно вимог ч.2 ст. 191 КК України розкрадання шляхом зловживання службовимстановищем полягає в тому, що службова особа, не маючи в своєму безпосередньому віданні майна, використовує своєслужбове становище всупереч інтересам служби для незаконного обернення майна на свою користь або на користь третіх осіб. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно отриманого майна, збільшення доходів інших осіб.

Частина 2 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року з наступними змінами та доповненнями передбачає, що преміювання сільських, селищних і міських голів здійснюється у порядку та розмірі, встановленому постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці.

Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

У відповідності до ч. І ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені у Конституції та законах України.

Сільський селищний та міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села, селища, міста ( ч.1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») і владними повноваженнями щодо впливу на сільську раду, яка приймає рішення про виплату премій, не має.

ОСОБА_6 отримав премію у межах затвердженого фонду оплати праці, у розмірі, який не перевищує мінімальний розмір премії, що встановлений підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року, але у відсутність рішення ради про його преміювання.

Указане підтвердили допитані свідки у судовому засіданні про те, що зауважень до затвердження виконання бюджету у кінці року у депутатів не було.

Згідно розрахункових відомостей долучених прокурором до матеріалів кримінального провадження та досліджених у судовому засіданні виплата премій заступнику сільського голови відбувалася у межах бюджетних асигнувань та затвердженого кошторису.

Суб`єктивною стороною злочину, що інкримінується органом досудового розслідування обвинуваченій є прямий умисел, корисливий мотив та мета незаконного заволодіння чужим майном.

Як вказала обвинувачена у судовому засіданні їй не було відомо про відповідну Постанову КМУ, згідно якої питання преміювання заступника сільського голови необхідно виносити на сесію сільської ради.

З показів свідків у судовому засіданні встановлено, що питання про преміювання заступника не виносилося на сесію сільської ради роками, обвинувачена ж винесла лише 2 розпорядження, бланк якого містився у комп`ютері сільської ради та використовувався роками до неї.

Ні прокуратура, яка перевіряла законність актів місцевого самоврядування, ні органи КРУ, які проводили щорічні перевірки у сільській раді щодо законності витрачання бюджетних коштів, ні органи податкової інспекції жодного разу з 2006 року ( з моменту набуття чинності Постановою КМУ № 268 від 09 березня 2006 року) не вказували на незаконність розпоряджень сільського голови щодо преміювання заступника сільського голови без рішення сесії сільської ради.

Як встановлено з досліджених у судовому засіданні посадових інструкцій спеціаліста-юрисконсульта та головного бухгалтера саме на них покладено обов`язок перевірки розпоряджень про преміювання, однак жодних зауважень від них щодо законності розпоряджень винесених обвинуваченою не надходило.

Жодних семінарів чи навчань з приводу застосування законодавства в частині преміювання заступників сільського голови, посада якого існує лише в кількох районах області, не проводилося, таким чином, твердження прокурора щодо того, що обвинувачена ОСОБА_5 достовірно знала про існування указаної постанови та проігнорувала її ґрунтується на припущеннях.

Крім того, затверджуючи розмір премії заступнику сільського голови своїми двома розпорядженнями обвинувачена ОСОБА_5 не вийшла за межі коштів, виділених на премії працівникам апарату, зокрема і заступнику сільського голови, та визначені кошторисом на відповідний рік. Відповідно жодної користі не отримала та не мала корисливого мотиву. Так, звіт про виконання бюджету на 2014 рік, у тому числі і в частині видатків на премію заступнику сільського голови був затверджений відповідним рішенням Червонослобідської сільської ради № 39-3 від 06 лютого 2014 року .

Таким чином, суд вважає, що у діях обвинуваченої відсутня така ознака злочину, як суб`єктивна сторона, а саме прямий умисел, корисливий мотив та мета незаконного заволодіння чужим майном, яка є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Прокурором у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_5 зазначається, що вона повинна була нести відповідальність за ведення бухгалтерського обліку, складання первинних документів. Однак, згідно ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» власник або уповноважений орган несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку. Таким чином, обвинувачена несе відповідальність не за ведення, а за організацію ведення бухгалтерського обліку, а саме створення умов для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів», що відповідно відображено і посадовій інструкції головного бухгалтера Червонослобідської сільської ради. Саме за виявлені указані порушення ведення бухгалтерського обліку, зокрема за зайве нарахування та виплату заступнику сільського голови ОСОБА_6 на загальну суму 109989 грн. 05 коп. відносно головного бухгалтера Червонослобідської сільської ради Черкаського району та області ОСОБА_23 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2015 року, а 28 вересня 2015 року винесено постанову першим заступником начальника ДФІ в Черкаській області, якою ОСОБА_23 визнано винуватою у порушенні законодавства з фінансових питань та накладено штраф, який ОСОБА_23 сплачено.

Стороною обвинувачення не забезпечено явку у судове засідання головного бухгалтера Червонослобідської сільської ради, незважаючи на сприяння суду у неодноразових викликах указаного свідка, з метою спростування позиції сторони захисту.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доказувати свою невинуватість у вчиненні злочину, всі сумніви трактуються на користь обвинуваченої.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку, що жодних належних доказів того, що ОСОБА_5 діяла з прямим умислом, спрямованим на розтрату чужого майна з використанням свого службового становища, стороною обвинувачення не надано, лише вказані припущення, а інші докази у сукупності формально вказують на службову недбалість, тобто на неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них. Однак, оскільки діями обвинуваченої істотної шкоди не завдано, то відповідно такі дії не є кримінально караними, а тому відсутність однієї з обов`язкових ознак складу злочину виключає ухвалення обвинувального вироку за ч.2 ст. 191 КК України, оскільки обвинувачення не доведене.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження у справі закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

Відповідно до ч.7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Аналогічна норма закріплена ч. 1 ст. 373 КПК України, відповідно до якої виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

У задоволенні позовних вимог прокурора щодо відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням, у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченої належить відмовити.

Запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати, речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 62, 129 Конституції України, ст.ст. 6 ч. 1 п. 1, 321, 322, 323, 324, 327КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 191 КК України та виправдати, за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

У задоволенні позову прокурора щодо відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням відмовити повністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Черкаський районний суд Черкаської області, шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1