Ухвала
іменем україни

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні № 0000015 в суді першої інстанції, на вирок Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вказаних судових рішень.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Подана скарга містить формальні посилання на підстави для скасування судових рішень. Однак, у касаційній скарзі не зазначено, які істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді даного провадження, які можуть бути предметом касаційного розгляду з огляду на ст. 438 КПК України.

Крім того, як вбачається із змісту касаційної скарги, прокурор взагалі не зазначає у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість вироку районного суду.

Слід зазначити, що касаційна скарга прокурора містить істотні суперечності, оскільки він оскаржує та просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, разом з тим ставить питання про призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Також, прокурор до касаційної скарги не долучив додатки (копії судових рішень) в кількості необхідній для надіслання всім учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора.

У зв`язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3