Дата документу 16.08.2017
Справа № 501/1389/17

У Х В А Л А
11 серпня 2017 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Іллічівська (Чорноморськ) Одеської області, Україна, останнє відоме місця проживання: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 26 серпня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених: ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю та без штрафу; ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 7 років без позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю та без штрафу.
На підставі ч. 2 ст. 69 КК Російської Федерації за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно покарання ОСОБА_4 на підставі вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля від 26 серпня 2016 року, визначено 7 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю та без штрафу.
Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 2 ГУФСВП Росії по Ярославській області», кінець строку відбуття покарання 23 липня 2022 року.
Останнє відоме місце проживання засудженого ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
07 квітня 2017 року Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України у відношенні засудженого ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе клопотання задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави, та не вирішує питання про винуватість особи.
Відповідно до ч. 1ст. 610 КПК України клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року (далі Конвенція), компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.
Згідно паспортних даних ОСОБА_4 є громадянином України.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання за кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання.
Дії засудженого ОСОБА_4 були кваліфіковані:
за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, як замах до незаконного збуту наркотичних засобів, у великому розмірі, за що передбачалось покарання від десяти до двадцяти років позбавлення волі з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом в розмірі одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.
за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації як замах до незаконного збуту наркотичних засобів, у особливо великому розмірі, за що передбачалось покарання від п`ятнадцяти до двадцяти років позбавлення волі з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом в розмірі одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.
Судом враховується, що ч.3 ст. 30 КК Російської Федерації не відокремлюється замах на закінчений або незакінчений, як це, передбачено ст.15 КК України.
Виходячи із змісту вказаного вироку ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі (ч. 2 ст. 15 КК України)
Таким чином, на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, а також на момент вирішення питання про приведення у відповідність вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, його дії підлягають кваліфікації: за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавством держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину, а тому судом при приведенні вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 26 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України не буде застосовуватися додаткове покарання у виді конфіскації майна.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадку, передбаченого п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України: якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 26 серпня 2016 року відносно ОСОБА_4 , та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 26 серпня 2016 року із зарахуванням часу попереднього тримання під вартою.
При цьому судом враховується положення ст.72 ч.5 КК України, до якої було внесено зміни Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яка діяла на час ухвалення вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації, відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 9 - 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 606- 610 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Визнати і виконати на території України вирок Фрунзенського районного суду м.Ярославля Російської Федерації від 26 серпня 2016 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено:
за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю та без штрафу;
за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 7 років без позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю та без штрафу.
На підставі ч. 2 ст. 69 КК Російської Федерації за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно покарання ОСОБА_4 на підставі вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля від 26 серпня 2016 року, визначено 7 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю та без штрафу.
Вказаний вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославля від 26 серпня 2016 року, стосовно ОСОБА_4 , привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 307 КК України до семі років позбавлення волі, без конфіскації майна.
За сукупністю вчинених злочинів на підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 в виді семі років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 серпня 2016 року із зарахуванням часу попереднього тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, з моменту його затримання та знаходження під вартою до ухвалення вироку суду, а саме, з 24 липня 2015 року по 26 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.
Копію ухвали суду вручити прокурору та направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення, а стороною, що не була присутня в судовому засіданні з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали оголосити 16 серпня 2017 року о 09.00 годин.
Суддя