Справа № 460/1946/17
Провадження №1-кс/460/382/17
про накладення арешту на майно
09.06.2017 рокум.Яворів
08 червня 2017 року до Яворівського районного суду Львівської області звернувся прокурор Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , а також квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та просить розглянути дане клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що він завдав шкоди державним інтересам у розмірі 312624 гривні 64 копійки, у зв`язку з чим, в рамках даного кримінального провадження прокурором до підозрюваного заявлено цивільний позов на вказану суму. З метою запобігання відчуження вказаного належного підозрюваному нерухомого майна і забезпечення вказаного цивільного позову просить клопотання задовольнити і накласти арешт на майно ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить накласти арешт на майно вказане в клопотанні та розгляд клопотання проводити без участі підозрюваного та його захисника, з метою забезпечення арешту майна.
Дане клопотання можливо розглянути в порядку ч.2 ст.172 КПК України, тобто без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
29 березня 2017 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
При цьому, як підтверджується матеріалами кримінального провадження, своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав майнову шкоду державним інтересам у розмірі 312624 гривні 64 копійки.
07 червня 2017 року, заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області заявлено цивільний позов у вищевказаному кримінальному провадженні про стягнення з підозрюваного ОСОБА_4 заподіяної шкоди у кримінальному провадженні на суму 312624 гривні 64 копійки, який долучено до матеріалів кримінального провадження.
Згідно інформаційної довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №89037095, підозрюваному ОСОБА_4 , на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 209 м.кв., реєстраційний номер нерухомого майна 21463078, а також квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,8 м кв., реєстраційний номер нерухомого майна 25437474.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Зі змісту ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
За ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
За таких встановлених обставин, дотримуючись вимог ч.4 ст.173 КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, слідчий суддя вважає, що належить застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна позбавлення підозрюваного права відчуження належного йому нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може призвести до відчуження цього майна підозрюваним, що може перешкоджати дієвості кримінального провадження в частині можливого відшкодування шкоди, завданої злочином.
Однак, щодо накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні відмовити, оскільки обмеження права власності на житловий будинок, а саме його арешт, не відповідає вимогам розумності та не є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,8 м.кв., реєстраційний номер нерухомого майна 25437474.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1