Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (в порядку ст. 303 КПК України),-
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеною скаргою мотивуючи свої вимоги тим, що нею, як представником потерпілої, неодноразово було подано клопотання в порядку ст.220 КПК України слідчому ОСОБА_5 , однак результати розгляду цих клопотань невідомі, так як слідча ОСОБА_5 не відреагувала на них. Письмових відповідей, в порушення ст. 220 КПК України, надано не було, жодної слідчої дії, про які просив захист, проведено не було.
На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить зобов`язати слідчого Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 розглянути її клопотання, відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
Адвокат ОСОБА_3 та слідчий в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомили.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності слідчого, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, оскільки відсутність прокурора або слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а також адвоката ОСОБА_3 зважаючи на скорочені строки розгляду даної категорії справ.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП України в м. Києві дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0003331 від 18.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, якими обґрунтовуються доводи скарги, 03.10.2016 року та 15.11.2016 року адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 слідчому Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 було подано клопотання про проведення слідчих (процесуальних) дій, що об`єктивно підтверджується копіями відповідних клопотань із відмітнкою про їх отримання.
Стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна
Зі змісту вказаних норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що законодавцем надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику, підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцю тимчасово вилученого майна, оскаржити бездіяльність прокурора, слідчого, яка зокрема полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк.
При системному аналізі чинних норм КПК України можна зробити висновок, що розгляд слідчим, прокурором клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про виконання будь-яких слідчих дій, є саме по собі процесуальною дією, порядок здійснення якої врегульовано ст. 220 КПК України.
Так, зазначена стаття визначає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З системного аналізу вказаної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що законодавцем на слідчого, прокурора дійсно покладено обов`язок розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання та повідомити про результати його розгляду і не розгляд такого клопотання останніми у зазначений строк та не повідомлення про результати його розгляду, є нічим іншим як їх бездіяльністю. В той же час зі змісту вказаної норми також вбачається, що право на звернення із клопотанням в порядку визначеному її положеннями мають лише сторони кримінального провадження, зокрема сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представник, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.
За приписами статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, а слідчим не спростовано належними та допустимими доказами, що ОСОБА_4 є потерпілою у кримінальному провадженні № 0003331 від 18.05.2016 року, а тому адвокат ОСОБА_3 , яка є її представником має всі права та обов`язки потерпілого, визначені чинним кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі і на заявлення клопотань в порядку визначеному ст. 220 КПК України.
Як вже зазначалося вище, останнє (повторне) клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих (процесуальних) дій, було отримано Подільським УП ГУНП України в м. Києві 15.11.2016 року, а тому виходячи з приписів ст. 220 КПК України воно (клопотання) повинно було бути розглянуте слідчим не пізніше 24 год. 00 хв. 18.11.2016 року і не здійснення даної процесуальної дії у вказаний строк є його бездіяльністю, яка вважається вчиненою з 19.11.2016 року.
Слідчим суддею встановлено, а слідчим не спростовано, що останнім у вищезазначений строк не розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_3 , як представника потерпілої ОСОБА_4 , чим порушено її право як представника потерпілого, а також порушено вимоги ст. 220 КПК України, яка визначає порядок розгляду клопотань учасників кримінального провадження.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність тверджень скаржника про допущену слідчим бездіяльність в межах здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0003331 від 18.05.2016, яка повинна бути усунута саме шляхом зобов`язання слідчого здійснити вказану процесуальну дію та повідомити про результати її здійснення (розглянути клопотання, прийняти за результатами розгляду вмотивоване рішення та повідомити про результати розгляду ініціатора клопотання).
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги адвоката ОСОБА_3 знайшли своє доведення в судовому, є такими, що шпунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому скарга підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (в порядку ст. 303 КПК України) задовольнити.
Зобов`язати слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про проведення слідчих (процесуальних) дій від 15.11.2016 року, прийняти за результатами розгляду процесуальне рішення та повідомити про результати його розгляду в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1