Справа № 362/5321/16-к
Провадження № 1-кп/362/323/16
В И Р О К
Іменем України
26.12.2016 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , цивільного відповідача ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не судимого,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України,-
У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав закриті тупи травми живота з розривом селезінки і внутрішньочеревною кровотечею, грудної клітини з переломами 6-11-го ребер зліва із забоєм лівої легені; забій лівої нирки; закриту черепно-мозкову травму. Травми живота кваліфіковані як тяжке тілесне ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, а грудної клітини - як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію розладу здоров`я більше 21 дня.
Після вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення п.п.2.10 «а»-«г» та «є», не зупиняючи транспортного засобу та не надавши потерпілому, який перебував у безпорадному стані внаслідок отримання тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння та був позбавлений можливості до самозбереження, не викликавши йому швидкої та не надавши першої медичної допомоги, залишив місце злочину та приїхав до м. Василькова Київської області де вжив спиртні напої.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, та за ч.1 ст.135 КК України, як залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України визнав повністю та підтвердив, що дійсно 30 липня 2016 року, керуючи без водійського посвідчення та дозволу власника, автомобілем «Газель» на дорозі між с. В.Вільшанка в сторону м. Василькова, через свою неуважність здійснив наїзд на велосипедиста, що рухався по узбіччю дороги в попутному з ним напрямку, чого він своєчасно не побачив та не надав йому відповідної медичної допомоги. У вчиненому він каявся, просив вибачення перед потерпілим, вимоги цивільного позову визнав в повному обсязі.
Представник потерпілого звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення в солідарному порядку з обвинуваченого та відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заподіяну його довірителю внаслідок злочину (пошкодженням велосипеда) матеріальну шкоду в сумі 121364 грн. та моральну шкоду в сумі 200000 грн.
Цивільний відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що розпоряджується автомобілем на підставі довіреності її власника від 9.08.2011 року, обвинуваченому ОСОБА_4 керувати його автомобілем 29.06.2016 року він дозволу, з наданням відповідних правових підстав, не давав, але той мав лише вільний до нього доступ. Про відсутність у обвинуваченого водійського посвідчення йому відомо не було. 30.06.2016 року в 09 год. від працівників поліції йому стало відомо про участь автомобіля в дорожньо-транспортної пригоді під керуванням саме обвинуваченого внаслідок чого постраждав велосипедист. Цивільний позов він не визнав, оскільки обвинувачений взяв автомобіль без його дозволу.
Цивільний відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду свої заперечення та стверджуючи, що права на розпорядження спірним автомобілем, причетним до вчинення дорожньо-транспортної пригоди він передав співвідповідачеві ОСОБА_6 на підставі посвідченого 9 серпня 2011 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 , за реєстровим № 1244, доручення.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 30.06.2016 року близько 7 год. ранку він рухався на військовому автомобілі в напрямку с .В.Вільшанка та на протилежному узбіччі побачив руку чоловіка, який махнув. Він з водієм зупинилися, здали назад і побачили чоловіка, який лежав в траві та стогнав, увесь був в крові. Біля нього лежав велосипед, всі його речі були розкидані. Там же він побачив праве дзеркало заднього виду від автомобіля «Газель». З огляду побаченого він зробив висновок, що знайдений ним велосипедист постраждав внаслідок наїзду автомобілем.
Свідок ОСОБА_11 - брат обвинуваченого, показав, що 30 червня 2016 року він повертався з ним після робіт с. В. Вільшанка на вантажному автомобілі під керування останнього, по дорозі він заснув, в той же день у вечері брат признався в тому, що збив людину та на автомобілі не було правого дзеркала заднього виду.
Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження :
?протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.06.2016 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого оглядалась ділянка автодороги № Р-19 «Фастів-Митниця-Обухів», де відбулося зіткнення транспортного засобу з велосипедом. На місці ДТП були виявлені уламки правого дзеркала заднього виду автомобіля «ГАЗ», пошкоджений велосипед марки «BMC», уламки пластику (а.с.61-67);
?схема до протоколу огляду місця події, відповідно до якої зіткнення автомобіля і велосипеда сталося на правій стороні смуги руху в напрямку с.Барахти Васильківського району (а.с. 68);
?висновок експерта №293 м/д від 16.09.2016 року, згідно з яким потерпілому ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були заподіяні - закриті тупи травми живота з розривом селезінки і внутрішньочеревною кровотечею, грудної клітини з переломами 6-11-го ребер зліва із забоєм лівої легені; забій лівої нирки; закриту черепно-мозкову травму. Травми живота кваліфіковані як тяжке тілесне ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, а грудної клітини - як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію розладу здоров`я більше 21 дня.
?висновок Васильківської ЦРЛ від 30.06.2016 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_4 станом на 10 год. 40 хв. 30.06.2016 року перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.153-157);
?висновок оцінювача ФОП ОСОБА_12 №551/9-16 від 20.09.2016 року, згідно з яким вартість матеріального збитку завданого власнику велосипеда марки «ВМС», моделі «Timemachine TMR01», рама № НОМЕР_2 , становить 121364,00 грн. (а.с.112-122).
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, та за ч.1 ст.135 КК України, як залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце; що діяння містить склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України і що у вчиненні цих кримінальних правопорушень винен саме обвинувачений ОСОБА_4 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд відносить його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, що відносяться, відповідно до ст.12 КК України до тяжкого та невеликої тяжкості злочинів, обставини їх вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, причини ДТП, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоєння ним злочинів, що відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, наявність пом`якшуючої обставини - його щирого каяття, і відсутність обтяжуючих обставин, наслідків, що настали в результаті його дій, враховуючи думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вік, щире каяття, критичну оцінку своєї злочинної діяльності і готовність нести кримінальну відповідальність, скоєння ним одного із злочинів, що відноситься до необережних злочинів, а також залишення ним місця ДТП без надання допомоги потерпілому, повне визнання цивільного позову, його позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність інших негативних даних про його особу, і сукупність цих обставин у поєднанні з тяжкістю злочинів, що визначена законом, вказують на можливість виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та призначення йому покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, враховуючи при цьому в такому випадку і можливість відшкодування заподіяної шкоди.
Вирішуючи питання про заявлений представником потерпілого цивільний позов, і повністю визнаний обвинуваченим та не визнаний цивільними відповідачами ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , суд вважає, що він підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно з положеннями ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.
Відповідно до положень ч.2 ст.23 і ч.ч.1 і 2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, яка відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини і незалежно від вини, якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно із положеннями ч.ч.3 і 4 ст.1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдало шкоди діяльністю щодо його використання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом сприяла недбалість її власника, шкода, завдана щодо його використання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Задовольняючи позовом суд також враховує положення п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 100 000 грн., а з співвідповідача ОСОБА_6 - 21 364 грн.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що потерпілому ОСОБА_7 дійсно прийшлось переносити фізичний біль та моральні страждання, пов`язані із заподіянням йому обвинуваченим внаслідок саме дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, втрати ним можливості займатися активними видами спорту - триатлоном, марафоном, вести ділові проекти, що перебували в його планах, його репутаційні бізнесові ризики, а тому, суд, приймаючи до уваги обставин справи, характеру нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, глибини його фізичних та душевних страждань, приймаючи до уваги матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, його вік та можливість реального виконання рішення суду, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, еквівалентної 200 000 грн.
У зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для стягнення з співвідповідача ОСОБА_6 і ОСОБА_8 моральної шкоди, а з співвідповідача ОСОБА_8 й матеріальної шкоди.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України та призначити йому покарання:
?за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
?за ч.1 ст.135 КК України у виді 1/одного/ року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання за даним вироком ОСОБА_4 призначити у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75 і 76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк випробування тривалістю 2 роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції у строки, визначені кримінально-виконавчою інспекцією.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку 26 грудня 2016 року.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на відшкодування заподіяної майнової шкоди 100 000 грн. та заподіяної моральної шкоди 200 000 грн., а всього 300 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на відшкодування заподіяної майнової шкоди 21 364 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові ви трати на проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України в Київській області судової транспортно-трасологічної експертизи 879,96 грн., судової автотехнічної експертизи 703,68 грн., а всього - 1583,64 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити засудженому ОСОБА_4 і прокурору.

Суддя ОСОБА_1