АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/110/17 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року в задоволенні клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури в Дніпропетровській областівідмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього відповідні процесуальні обов`язки.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що хоча й відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, однак прокурором не було доведено вимоги п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчим суддею було враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, свою вину у вчиненому визнає повністю, раніше не судимий.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не враховано фактичні обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. На думку прокурора слідчий суддя поверхнево дослідив докази на підтвердження ризиків, лише перерахував обставини, які були оцінені при розгляді клопотання. Ухвала слідчого судді також є не мотивованою в частині того, які саме ризики зазначені в клопотанні не знайшли свого підтвердження.

Прокурор звертає увагу, що слідчий суддя також не надав оцінку про міцність соціальних зав`язків підозрюваного ОСОБА_5 , який мешкає не за місцем реєстрації, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність вказаної обставини.

Також прокурор вказує, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та іншого альтернативного покарання не має, а тому на підозрюваного розповсюджуються вимоги п.3 ч.2 ст. 183 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який просив ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року - скасувати, постановити свою ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані судом першої інстанції та слідчим матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в СВ Верхньодніпровському ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000061, внесене 19.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. (а.с.4)
19 січня 2017 року об 17 годині 45 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с.2-3), згідно якої він підозрюється у тому, що 18 січня 2017 року, близько 23:30 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у домоволодінні за місцем мешкання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, кухонним ножем спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 та залишив місце скоєння злочину.
Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року (а.с.22-24) зазначене клопотання було залишено без задоволення та підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.
Колегія суддів вважає рішення суду законним та обґрунтованим та не може погодитися з доводами прокурора виходячи з наступного.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4) ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя,перевіряючи законність, вмотивованість та обґрунтованість клопотання слідчого, яке було погоджено з прокурором про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши надані суду матеріали, погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який визначено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що підтверджується доказами наявними в матеріалах клопотання та провадження.
Суд першої інстанції, керуючись нормами статті 177 КПК України, прийшов до правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки слідчим суддею було встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, свою вину визнає в повному обсязі, раніше не судимий. Також було встановлено, що факт проживання підозрюваного за межами Верхньодніпровського району сам по собі не може свідчити, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
В свою чергу суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що останній переховувався від органів досудового розслідування чи суду. Навпаки з матеріалів справи вбачається, що підозрюваний з`являвся на кожен виклик суду, на перше ж повідомлення.
Отже ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який зазначений в клопотанні слідчого не знайшов свого підтвердження.
Тобто слідчим суддею було враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, з додержанням вимог ст.181 КПК України та ст.194 КПК України, розглянув можливість та прийшов до обґрунтованого висновку про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і судова колегія.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_5 також визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, та просив не застосовувати до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що сумлінно виконує обов`язки, які були покладенні на нього слідчим суддею.
В судовому засіданні апеляційного суду, слідчий ОСОБА_6 , підтвердила, що підозрюваний виконує всі свої процесуальні обов`язки, знаходячись під домашнім арештом, з`являється для проведення слідчих дій за першою вимогою та висловила свою думку про необхідність залишення ухвали слідчого судді без змін.
Враховуючи встановлені слідчим суддею та перевірені апеляційною інстанцією обставини, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, а така обставина, як тяжкість покарання, сама по собі не може слугувати підставою для обрання того чи іншого запобіжного заходу, та враховується в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000061, не вбачається, обраний слідчим суддею запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 у виді домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та скасуванню не підлягає, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 слід відмовити.

На підставі наведеного вище, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, п.1) ч.3 ст.407 КПК України, ст.419 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року, якою в задоволенні клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури в Дніпропетровській областівідмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього відповідні процесуальні обов`язки- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3