Справа № 308/2756/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника ПП «АВС-СЕРВІС» адвоката ОСОБА_6 , представника Ужгородської міської ради ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали апеляційного провадження № 11-сс/777/278/17 за апеляційною скаргою представника ПП «АВС-СЕРВІС» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2017 про накладення арешту на майно.
26.04.2017 заступник начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням, в якому просив: 1) накласти арешт на земельну ділянку площею 1,1649 га, яка розташована в м. Ужгороді, по вул. Богомольця,39, яка належить Ужгородській міській раді, перебуває у користуванні ПП «АВС-Сервіс» (м. Ужгород, провулок Залізничний, 8); 2) заборонити проводити «на ній» (земельній ділянці) будь-які будівельні роботи, розпоряджатися, використовувати, відчужувати, реєструвати, затверджувати проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, проводити будь-які нотаріальні дії щодо вказаної земельної ділянки.
Службові особи ПП «АВС-Сервіс» з метою отримати право власності на нерухоме комунальне майно та земельну ділянку територіальної громади площею 1,1649 га, що в м. Ужгороді по вул. «Богомольца», 39, яка перебуває у комунальній власності та належить територіальній громаді міста, підробили офіційні документи.
14.11.2016 департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (далі департамент) проведено конкурс на право оренди комунального майна навісу літ. «Б» площею 168 кв. м в м. Ужгороді, по вул. Богомольця,39.
За результатами проведеного конкурсу право на оренду вказаного комунального майна надано ПП «АВС-Сервіс», як єдиному учаснику, про що складено відповідний протокол комісії № 2.
21.11.2016 між департаментом та ПП «АВС-СЕРВІС» укладено договір оренди вказаного навісу строком з 21.11.2016 до 20.11.2021, посвідчений «приватним Ужгородського міського нотаріального округу» ОСОБА_9 за № 2290.
24.11.2016 ПП «АВС-СЕРВІС» звернулося до Ужгородської міської ради з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки для будівництва та обслуговування споруд іншого громадського призначення (землі житлової забудови) загальною площею 1,1649 га, розташованої по вул. Богомольця, 39, з подальшою передачею в оренду.
Згідно рішення № 525 від 22.12.2016 Ужгородська міська рада надала ПП «АВС-СЕРВІС» дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки загальною площею 1,1649 га, хоча площа «начебто нерухомого майна становить менше 1 % площі земельної ділянки, щодо якої вчиняються дії з оформлення права власності».
Майно за вказаною адресою є виробничою базою та належить КП «Ужгородтеплокомуненерго», яке перебуває у стадії банкрутства.
У відповідності до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що були внесені за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_10 від 04.01.2003 б/н, реєстраційні номери записів № 3891699 та № 3951378, на все майно КП «Ужгородтеплокомуненерго» накладено арешт в межах провадження «про банкрутству» вказаного підприємства.
Реєстрація права власності проведена з порушенням встановленого порядку, оскільки майно за вказаною адресою належить КП «Ужгородтеплокомуненерго» та арештовано.
Водночас реєстрація, як зазначено в Державному реєстрі нерухомого майна, відбулася реєстратором на підставі двох листів: Ужгородської міської ради від 16.11.2016 та Регіонального відділення ФДМУ від 13.10.2016.
Листи органів місцевого самоврядування та органів державної влади не є правовстановлюючими та правопосвідчувальними документами, що підтверджують право власності на нерухомість, не є навіть актами індивідуальної дії, тобто документами, на підставі яких може здійснюватись реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.
Водночас, даний об`єкт, (навіс літ. «Б» площею 168 кв. м за адресою: м. Ужгород, вул. Богомольця,39,) не є об`єктом нерухомості згідно з технічними показниками, а тому не може бути зареєстрований як об`єкт нерухомості.
Згідно фотоілюстрацій даного об`єкту встановлено відсутність конструктивних елементів, а саме: бокових та задніх стін будівлі, фундаменту, що не дає можливості визначити загальну площу даного майна. Сама конструкція розташована не на фундаменті, а на бетонній площадці, яка є елементом дорожнього «покритття», а не основою будівлі та може бути відокремлена без знецінення та зміни її призначення.
У відповідності до ст.181 ЦК України такі речі не відносяться до об`єктів нерухомого майна, не підлягають державній реєстрації у відповідності до вимог Постанови КМ України № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Реєстрація такого майна проведена з порушенням діючого законодавства і «спрямовані на подальше оформлення права власності на земельну ділянку».
Постановою слідчого 07.03.2017 «відповідне приміщення» визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9713 від 23.03.2017 «навіс літера «Б» площею 168 кв. м, що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Богомольця, 39, не є об`єктом нерухомості. Станом на листопад 2016 року об`єкт, а саме навіс літ. «Б» площею 168 кв. м, що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Богомольця, 39, не є об`єктом нерухомості. Навіс літ. «Б», по вул. Богомольця, 39, відноситься до малих архітектурних форм.
Вищевказана мала архітектурна форма є речовим доказом у кримінальному провадженні та об`єктом кримінального правопорушення, з допомогою якого службові особи Ужгородської міської ради вчиняють дії, спрямовані на передачу в оренду земельної ділянки, яка фактично перебуває під арештом, накладеним на майно підприємства банкрута.
Постановою слідчого 10.04.2017 земельна ділянка площею 1,1649 га, що в м. Ужгороді, по вул. «Богомольца», 39, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно інвентаризаційної відомості про наявність основних засобів від 01.10.2006, КП «Ужгородтеплокомуненерго» має на балансі товарно-матеріальні цінності, в тому числі будинки та споруди, які розташовані на спірній земельній ділянці, яка була виділена підприємству на підставі розпорядження міської управи № 435 від 22.09.1993.
Відповідно до п.4.3 статуту КП «Ужгородтеплокомуненерго» відчуження основних засобів виробництва, що є комунальною власністю і закріплені за підприємством, здійснюється за погодженням з власником у порядку, встановленому чинним законодавством. Кошти, отриманні в результаті відчуження зазначеного майна, скеровуються виключно на інвестиції підприємства і є комунальною власністю.
Відповідно до п.4.4 статуту КП «Ужгородтеплокомуненерго» підприємство має право, за погодженням з уповноваженим власником, здавати в оренду відповідно до чинного законодавства підприємствам, організаціям та «установ», а також громадян устаткування, транспортні засоби, інвентар та інші матеріальні цінності, які йому належать (крім цілісних майнових комплексів його структурних підрозділів, філіалів, цехів, нежитлових приміщень, а також списувати їх з балансу, які здаються та списуються за погодженням з виконавчим комітетом.
Відповідно до п.4.7 статуту КП «Ужгородтеплокомуненерго» підприємство здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.
Відповідно до п.9.5 статуту КП «Ужгородтеплокомуненерго» з моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження управління підприємством.
Допитана інженер по інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_11 повідомила, що «20.03.2008 до КП «БТІ м. Ужгорода» надійшло замовлення від ОСОБА_12 на обстеження».
Згідно відомостей інвентарної справи № 6856 на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. «Богомольца», 39 встановлено, що за результатами проведеного обстеження інженером ОСОБА_13 11.02.2008 складено зведений акт (форма № 5), оціночні акти, акт поточних змін, ситуаційний план на будівлю АДРЕСА_1 . Згідно вказаних вище документів, навіс літ. «Б» площею 168 кв. м за адресою: м. Ужгород, вул. Богомольця,39 є господарчо-побутовою спорудою, тобто відноситься до малої архітектурної споруди та не відноситься до об`єкту нерухомості, а є частиною майна виробничої бази КП «Ужгородтеплокомуненерго».
Тобто рішення про передачу в оренду нежитлового приміщення, розташованого по вул. «Богомольца», 39, в м. Ужгороді та рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1,1649 га для будівництва та обслуговування споруд іншого громадського призначення є незаконні та «являють собою злочинну схему по заволодінню вказаною земельною ділянкою».
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2017 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на земельну ділянку площею 1,1649 га, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. «Богомольца», 39, належний Ужгородській міській раді, що перебуває у користуванні ПП «АВС-Сервіс», заборонено проводити на ній будь-які будівельні роботи, розпоряджатися, використовувати, відчужувати, реєструвати, затверджувати проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, проводити будь-які нотаріальні дії щодо вказаної земельної ділянки, з таких підстав.
Зазначена клопотанні слідчого земельна ділянка має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, є таким; обґрунтованість клопотання слідчого полягає в тому, що є необхідність зберегти об`єкт у такому вигляді, в якому він переданий у користування ПП «АВС-СЕРВІС», встановлення винних осіб у вчиненні кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі представник ПП «АВС-СЕРВІС» адвокат ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді від 28.04.2017 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про накладення арешту на вказане нерухоме майно в м. Ужгород, по вул. Богомольця, 39, яке належить Ужгородській міській раді та перебуває у користуванні приватного підприємства «АВС-СЕРВІС».
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що всупереч вимог ст.ст. 98,170 КПК України, слідчим не додано до клопотання жодних доказів, які б підтверджували той факт, що вказаний об`єкт нерухомого майна відповідає критеріям, вказаним у ст.98 КПК.
Слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що відсутні будь-які докази підроблення службовими особами ПП «АВС-СЕРВІС» офіційних документів з метою отримання права власності на вищевказане нерухоме майно.
Слідчим суддею, при прийнятті оскаржуваної ухвали, не було враховано те, що всупереч вимогам ст.170, ч.2 ст.171 КПК у вказаному клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна, а також не конкретизовано підставу та мету накладення арешту, з урахуванням того, що до клопотання не було долучено доказів, що майно земельна ділянка площею 1,1649 га в м. Ужгороді, по вул. Богомольця, 39, відповідає критеріям, вказаним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на вказану земельну ділянку підлягали державній реєстрації. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що «клопотання слідчого не містить жодних доказів» які б підтверджували факт належності вказаної земельної ділянки чи об`єкту нерухомого майна (навіс літ. «Б» до КП «Ужгородтеплокомуненерго»).
В порушення приписів п.3 ч.2 ст.171 КПК України клопотання слідчого не містить зазначення документів, які підтверджують право власності на майно, яке належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Такі документи не долучені слідчим до клопотання.
Всупереч абз.2 ч.1 ст.170, ч.1 ст.173 КПК слідчим не доведено належними і допустимим доказами наявність ризиків, що Ужгородська міська рада або ПП «АВС-СЕРВІС», як орендар вищевказаного нерухомого майна, можуть його приховати, пошкодити, знищити, втратити, передати, відчужити, а також не доведено достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце.
Згідно договору оренди нежитлового приміщення, укладеного 21.11.2016 між департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ПП «АВС-СЕРВІС», останнє є орендарем майна навісу під літерою «Б» площею 168 кв. м, що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Богомольця, 39, належним чином виконує свої обов`язки згідно з умовами вказаного договору, зокрема: сплачує орендну плату, запобігає пошкодженню і псуванню майна, несе витрати експлуатації орендованого майна тощо.
ПП «АВС-СЕРВІС» не було взагалі відомо про дату, час розгляду слідчим суддею вказаного вище клопотання слідчого про арешт майна, а про оскаржувану ухвалу слідчого судді стало відомо лише 16.05.2017 (апеляційну скаргу подано 17.05.2017).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників ПП «АВС-СЕРВІС» та Ужгородської міської ради, які просили задовольнити апеляційну скаргу представника ПП «АВС-СЕРВІС» адвоката ОСОБА_6 , скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та відмовити в накладенні арешту на вказане нерухоме майно, прокурора, який повністю заперечив проти вказаної вище апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржене рішення слідчого судді, як законне та обґрунтоване, перевіривши та обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Всупереч вимог ст.ст. 170,171 КПК України в клопотанні слідчого відсутнє достатнє обґрунтування необхідності арешту вказаного майна, недостатньо конкретизовано підстави та мету накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відсутні обставини, які свідчать про те, що об`єкт нерухомості земельна ділянка площею 1,1649 га в АДРЕСА_1 , підпадає під критерії, визначені в ст.98 КПК України, зокрема: не обґрунтовано в достатній мірі, що вказаний навіс є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які відомості можна отримати за допомогою земельної ділянки, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тих, що вже були отримані під час проведення його огляду.
Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Апеляційний суд визнає, що органом досудового розслідування не доведено й існування ризиків, визначених у абз.2 ч.1 ст.170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Крім того, не містять матеріали провадження й будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи відповідної особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вказане майно.
Процесуальна та правова оцінка вказаних обставин враховується Апеляційним судом Закарпатської області, який вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 172,404,405,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2017 про накладення арешту на земельну ділянку площею 1,1649 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , яка належить Ужгородській міській раді скасувати.
В задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане вище майно відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: