Єдиний унікальний номер:343/2420/16-к
Номер провадження: 1-в/0343/2/17
У Х В А Л А
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
04 січня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Долинського районного суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки засуджений характеризується посередньо і не довів, що став на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області просив відмовити у задоволенні заяви та пояснив, що засуджений характеризується посередньо, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, заохочення не оголошувались, не слідкував за своїм зовнішнім виглядом, не довів своє виправлення, тому не заслуговує на застосування ст. 81 КК України.

Засуджений в судовому засіданні пояснив, що вважає себе таким, що підлягає умовно-достроковому звільненню, працював.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Положення ч. 2 п. 2 ст. 81 КК України передбачають дві умови для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У той же час ч.1 ст. 81 КК України вказує, що до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже, зміст останньої норми вказує на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у згаданій постанові Пленуму в п.13 матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України, яка передбачає, що у поданні мають міститися дані, які характеризують поведінку засудженого, його ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання. Одночасно з поданням до суду направляється особиста справа засудженого.

Матеріали справи свідчать про те, що адміністрація установи Долинського виправного центру №118, в якій відбуває покарання засуджений, не зверталась до суду у встановленому законом порядку після відбуття установленої КК України частини строку покарання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання.

ОСОБА_5 засуджений:

28.04.2014 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.2, 71 КК України до 240 годин громадських робіт;

24.11.2014 року Івано-Франківським міським судом за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 30 днів обмеження волі;

14.12.2015 року Івано-Франківським міським судом за ст.ст. 185 ч.2, 71 ч.1 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі.

Ухвалою Долинського районного суду від 09.11.2015 року зарахувати в строк відбування покарання час слідування під вартою за правилами ст.72 КК України з 07.10.2015 по 16.10.2015 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що засуджений 16.10.2015 року прибув в Долинський виправний центр (№ 118). Порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались.

Згідно витягу з протоколу № 24 від 13.12.2016 року, комісією Долинського виправного центру (№ 118) ОСОБА_5 відмовлено в поданні до суду про його умовно-дострокове звільнення оскільки, не довів своє виправлення.

За таких обставин суд, враховуючи, що клопотання подане до суду засудженим, а не установою (органом) виконання покарання, як це передбачено ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України, приходить до переконання, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки по місцю відбування покарання характеризується посередньо, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та ст.81 Кримінального кодексу України, ч.3 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя