№ 336/1156/17
Пр. 1-кп/336/178/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

06 березня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні дитину 2015 року народження, військовослужбовця за контрактом в в/ч НОМЕР_1 , заступника командиру протитанкового взводу І батальйону оперативного призначення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та проходячи її на посаді начальника продовольчого складу, тобто військовою службовою особою, яка виконує адміністративно-господарські функції, знаходячись в службовій залежності від майора ОСОБА_6 , виконуючи злочинний наказ свого начальника, але усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, в порушення вимог п.п.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків за посадою, 23 жовтня 2014 року перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , вніс в офіційний документ - видаткову накладну №ТПС-000038 від 23 жовтня 2014 року, відомості, що не відповідають дійсності, шляхом виконання підпису про нібито фактичне отримання продуктів харчування, тобто томатної пасти фірми виробника ПП «Наш продукт» загальною вагою 1000 кг, що не відповідало дійсності, що не відповідало дійсності оскільки до продовольчого складу військової частини надійшло лише 200 кг вказаної томатної пасти.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор заявили клопотання про затвердження угоди між ними про визнання винуватості на підставі ч. 1 ст. 474 КПК України, надали суду викладену в письмовому вигляді угоду про визнання винуватості від 24.02.2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні, згідно умов якої:

- обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України;

- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік;

- сторони вважають за можливе на підставі ст. 58 КК України замість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік визначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 % суми грошового забезпечення;

- сторони дійшли згоди призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 58 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 % суми грошового забезпечення.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним, згідно вимог ст. 12 КК України є злочин невеликої тяжкості, потерпілі відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, співпраця з органами досудового розслідування щодо викриття особи у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, розуміння ними наслідків її затвердження судом, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, право на захист не порушене, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Дані про витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.02.2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 % суми грошового забезпечення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя