Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/450/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000384 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2016 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Благовіщенське Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.07. 2016 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання та встановлено іспитовий строк терміном 3 роки. Згідно ст. 89 КК України судимість не погашена,
визнано винуватим та засуджено ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Ульяновського районного суду від 22.07.2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення до вступу вироку в законну силу в строк відбування покарання з розрахунку один день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Вироком також вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_9 засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення у приміщення за таких обставин.

В серпні місяці 2016 року точної дати та часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_9 прийшов на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_10 . Впевнившись у відсутності власниці та інших сторонніх осіб, підійшов до вхідних дверей зірвавши руками навісний замок та відчинив їх і незаконно проник до приміщення житлового будинку. Перебуваючи у приміщенні веранди будинку, підійшов до холодильника " ОСОБА_11 ", де за допомогою кухонного ножа, що знайшов у вказаному приміщенні, відкрутив три шурупи, яким кріпився компресор, вартість якого становить 480 грн., після чого забравши компресор із собою, із місця події зник.Викраденим ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на зазначену суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність його вини у вчиненому злочині просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання в сторону пом`якшення та призначити йому покарання за ч .3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на строк 5 років 1 місяць посилаючись на те, що у вчиненому розкаявся, допомагав слідству, а за викрадений компресор від дешевого холодильника призначене судом покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі вважає суворим.

Заслухавши доповідача, адвоката та обвинуваченого, які в дебатах, а обвинувачений і в останньому слові вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, висновок прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін,

дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, поєднана з проникнення у приміщення, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду не входить в обговорення доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого та вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення.

При призначені ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції відповідно вимог ст. 65 КК України врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Як особа обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену судимість в період іспитового строку знову вчинив новий злочин, у вчиненому щиро розкаявся, повністю визнав свою вину, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнав щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання не встановив.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки за умови ізоляції від суспільства і враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, призначив ОСОБА_9 остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України. Також суд при призначені покарання застосував до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України.

Вимоги апеляції обвинуваченого про необхідність пом`якшення призначеного йому покарання за обставин, викладених в апеляції, задоволенню не підлягають, за наступних обставин.

Так, при призначені ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував, обставини справи, визнання вини, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують. На підставі викладеного, суд призначив обвинуваченому покарання, визначене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. Також суд враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, призначив ОСОБА_9 остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, а також застосував до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи зазначене і те, що обвинувачений вже був засуджений 22. 07. 2016 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та в період іспитового строку знову вчинив новий злочин, суд за правилами ст. 71 КК України остаточно призначив ОСОБА_9 майже мінімальне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Враховуючи зазначене колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що призначене судом обвинуваченому ОСОБА_9 покарання відповідає меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2017 року, щодо ОСОБА_9 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді підпис
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2