Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/730/16-к
У Х В А Л А
26.03.2016 року м.Виноградів
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду від 08.02.2012 року, за скоєння злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, після звільнений від відбування покарання 05.02.2016 року, на шлях виправлення не став та знову скоїв нові злочини, при наступних обставинах:
Так він, 25 лютого 2016 року, близько 16.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, через не зачинені на замок вхідні ворота та двері, пройшов на територію подвір`я та проник до коридорного приміщення будинку АДРЕСА_2 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та чітко передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, доводячи свій корисливий злочинний умисел до кінця, впевнившись у відсутності власника та інших осіб, з кишені підвішеної на вішаку чоловічої курточки ОСОБА_7 , повторно таємно викрав бувший у використанні чоловічий гаманець «PETER», ринкова вартість якого складала 150 гривень, із вмістом в середині готівкових грошових коштів, на загальну суму 550 гривень, особистих документів ОСОБА_7 та банківської картки Експрес банку № НОМЕР_1 і з викраденим зник у невідомому напрямку, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди, на загальну суму 700 гривень.
Він же, 25 лютого 2016 року, близько 17.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу квартирного будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, через не зачинені на замок вхідні двері, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та чітко передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, доводячи свій корисливий злочинний умисел до кінця, впевнившись у без свідомому стані власника ОСОБА_8 , який відпочивав на ліжку в спальній кімнаті та відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, з приміщення кухонної та спальної кімнати, повторно таємно викрав бувші у використанні мобільний телефон марки «Gsmart», чорно сірого кольору, вартістю 1680 гривень, що підтверджується висновком судово товарознавчої експертизи, із сім карткою мобільного оператора «life», вартістю 25 гривень та цифровий фотоапарат марки «Sony», вартістю 1000 гривень і з викраденим зник у невідомому напрямку, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди, на загальну суму 2705 гривень.
Окрім цього, 25 лютого 2016 року, близько 18.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, використовуючи власну фізичну силу, переліз через металеву огорожу, внаслідок чого проник до території подвір`я будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та чітко передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, доводячи свій корисливий злочинний умисел до кінця, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, шляхом віджимання рами вікна, проник до середини приміщення вказаного будинку, де з спальної кімнати, повторно таємно викрав бувші у використанні мобільний телефон марки «Siemens A-60» сірого кольору, вартістю 280 гривень, із сім карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 40 гривень та ручний ліхтарик зеленого кольору марки «YAJIA», вартістю 60 гривень, що підтверджено висновком судово товарознавчої експертизи і з викраденим зник у невідомому напрямку, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди, на загальну суму 405 гривень.
Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 дав показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень та повністю визнав свою причетність до їхнього вчинення, щиро розкаявся.
У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Королево, Виноградівського району, Закарпатської області, українець за національністю, громадянин України, без освіти, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, не одружений, без утриманців, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .
Підозрюваний ОСОБА_5 , скоїв тяжкі злочини проти власності, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
24.03.2016 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Отже, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дають підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому, враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоровя, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілих від кримінального правопорушення, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання за кордон та за межі Закарпатської області, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 , являється раніше судимою особою за аналогічні злочини, скоїв нові тяжкі злочини проти власності, в період після звільнення з місць позбавлення волі, не має постійної роботи, офіційно не одружений та не має утриманців, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років та перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, пов`язану із злочинами проти власності а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, свою вину визнав повністю.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечив проти обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку,встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відповідальність за яке передбачена позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 характеризується з негативної сторони, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, окрім того не має міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваного та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_5 із зібраних характеризуючих даних вказує на байдуже ставлення його до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , так як такі ним дотримані не будуть.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою.
Крім цього, згідно п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи дане клопотання суд виходить із наступного.
Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
Суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , ніде не працює, не має постійного джерела доходів, окрім того не має міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_5 із зібраних характеризуючих даних вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , так як такі ним дотримані не будуть.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою.
Крім цього, згідно п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше судимий та підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення вчиненого за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а також перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Крім цього ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих та свідків, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеними у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно ОСОБА_5 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час офіційно не працевлаштований просить суд не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляду тримання під вартою, поскільки на даний час він знайшов собі роботу.
Заслухавши учасників, перевіривши доводи клопотання, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч.3 ст. 185 КК України злочину. Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 22.03.2016 року, з дотриманням положень ст. 278 КПК України та іншими матеріалами.
Слідчий суддя також визнає доведеними обставини про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки. Зазначене також неуможливлює більш мякий забобіжний захід окрім тримання під вартою.
З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя доведеними прокурором вважає й доводи клопотання про те, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість вчинених злочинів: відповідно до ст. 12 КК України - скоєно злочини середньої тяжкості, дані про особу підозрюваного: в силу ст. 89 КК України є особою, судимість в якої погашена, що вказує на те, що особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень, при цьому за місцем проживання характеризується негативно, відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, офіційно не працевлаштований.
Згідно вимог ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (санкцією ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років), - у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Тому, при визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані які вказують на те, що у цьому кримінальному провадженні відносно підозрюваного запобіжний захід не обирався і такий не порушувався, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити підозрюваному заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.
За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Королево, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (тридцять) днів починаючи з 26.03.2016 року до 24.05.2016 року включно.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 24.05.2016 року.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у виді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_11 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваними у кримінальному провадженні.
Визначити термін дії зазначених обов`язків до 24.05.2016 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1