Справа №744/490/17
Номер провадження 1-кп/736/73/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року
Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000096 від 20.04.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна середня раніше судимого: 22.12.2016 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22.12.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Семенівського районного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 180 годин.

27.02.2017 року ОСОБА_4 поставлено на облік в Семенівський районний сектор з питань пробації та ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі у виді громадських робіт, письмово попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України в разі ухилення від відбуття покарання та направлено для відбування громадських робіт до Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області.

В подальшому, ОСОБА_4 , став умисно ухилятися від відбування громадських робіт та на письмові попередження органу з питань пробації не реагував.

Так, в березні 2017 року ОСОБА_4 без поважних причин не з`являвся на відпрацювання громадських робіт до Тимоновицької сільської ради, чим допустив не відбування громадських робіт 80 годин.

31.03.2017 року інспектором з питань пробації обвинувачений ОСОБА_4 був письмово попереджений за порушення порядку та умов відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі у виді громадських робіт та про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, але зважаючи на це, ОСОБА_4 продовжив свою протиправну діяльність, пов`язану з ухиленням від відбування кримінального покарання у виді громадських робіт, в результаті чого в період з 03.04.2017 року по 18.04.2017 року без поважної причини не з`являвся на відпрацювання громадських робіт, чим допустив 44 години прогулів.

Станом на 18.04.2017 року засуджений ОСОБА_4 умисно, без поважних причин, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність не відпрацював 172 години громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого. У скоєному розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які підтверджують факт не прибуття на громадські роботи та даних, які характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позицій немає, а також роз`яснено, що у такому випадку буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обставини судового провадження ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, ставлення до вчиненого та визнання вини, він раніше притягувавсь до кримінальної відповідальності, не відбув покарання у виді громадських робіт призначене за вироком суду, не перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах, і вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ст. 389 ч.2 КК України, а саме арешт, що є необхідним і достатнім для його виправлення.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуте покарання за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 22.12.2016 року, за правилами 1 один складання покарань, відповідно ст. 72 КК України, де одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався та клопотань про його обрання не було.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 15 (п?ятнадцять) днів.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання, з застосуванням ст. 72 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 22.12.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обрано.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1