АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

1 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000236 від 24.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на транспортний засіб марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 , із забороною їх використання, розпорядження, а також здійснення з транспортним засобом будь-яких реєстраційних дій.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, на які слідчий просить накласти арешт мають значення доказу в кримінальному провадженні, на підставі чого з метою недопущення настання негативних наслідків задовольнив клопотання слідчого та наклав на них арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке належить ОСОБА_6 , а саме транспортний засіб марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 .

Вказує, що транспортний засіб марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 були вилучені 01.03.2016 року, при цьому з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся лише у вересні 2016 року, тобто з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2016 року зобов`язано прокурора ОСОБА_9 , або іншого прокурора у даному кримінальному провадженні негайно повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 , разом з тим дана ухвала залишилась без виконання.

Також звертає увагу на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без належного повідомлення власника майна та його представника.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

В судове засідання прокурор, власник майна та представник власника майна не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 05.09.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, слідчим відділом прокуратури АР Крим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000236 від 24.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування слідчим відділом відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України встановлено факт незаконної перереєстрації транспортного засобу марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 , у зв`язку з чим винесено постанову від 12.02.2016 року про оголошення його у розшук. Вказаний транспортний засіб затримано 01.03.2016 року.

Прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України винесено постанову від 01.03.2016 року про визнання транспортного засобу марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури АР Крим від 30.08.2016 року свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

02.08.2016 р. слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 , із забороною їх використання, розпорядження, а також здійснення з транспортним засобом будь-яких реєстраційних дій.

05.09.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000236 від 24.03.2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, прокурора та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на автомобіль марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 , із забороною їх використання, розпорядження, а також здійснення з транспортним засобом будь-яких реєстраційних дій.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію на які слідчий просить накласти арешт відповідають вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є доказом злочину та можуть містити на собі сліди злочину, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно. Крім того, особи, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний автомобіль, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Крім цього, слідчий суддя, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту на автомобільмарки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 , із забороною їх використання, розпорядження, а також здійснення з транспортним засобом будь-яких реєстраційних дій, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів власника майна ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000236 від 24.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на транспортний засіб марки "BMW" 750i, білого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 , із забороною їх використання, розпорядження, а також здійснення з транспортним засобом будь-яких реєстраційних дій, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 и б а к