Провадження №1-кп/485/8/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Снігурівка кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов"язаного, неодруженого, утриманців немаючого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 1999 року за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, 42 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;
-вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2003 року за ч.2 ст.389, ст.71 КК України до одного року трьох місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік;
-вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2009 року за ч.1 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на два роки;
-вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2011 року за ч.4 ст.296 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на три роки;
-вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2012 року за ч.1 ст.185, ст.71 до чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Звільнений 27 серпня 2014 року згідно постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2014 року на підставі ст.2 Закону України "Про амністію в 2014 році"
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Учасники процесу:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2012 року за ч.1 ст.185 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі, звільнився 27 серпня 2014 року згідно постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2014 року на підставі ст.2 Закону України "Про амністію в 2014 році", на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності повторно за наступних обставин.
23 листопада 2016 року близько 10 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, через хвіртку проник на територію житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу у гаражі зняв колесо та акумуляторну батарею з мотоциклу марки "КМЗ Днепр", які переніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . Протиправними діями обвинуваченого потерпілому завдано матеріальний збиток на загальну суму 670грн.
Викрадене майно повернуто потерпілому у натурі.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Суду пояснив, що 23 листопада 2016 року вдома протягом дня вживав спиртні напої, а потім пішов до будинку потерпілого з метою запрошення останнього у гості. Постукав у двері, ніхто не відчинив, потім побачив у сараї мотоцикл марки "КМЗ Днепр" , з якого зняв акумуляторну батарею та з коляски мотоциклу колесо. Акумуляторну батарею продав ОСОБА_7 , а колесо ОСОБА_8 . Витрати за проведення експертизи визнав у повному обсязі у сумі 880грн.40коп. У вчиненому розкаюється та вибачився перед потерпілим за свій вчинок.
Незважаючи на те, що обвинувачений визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина у вчиненні злочину підтверджується наданими стороною обвинувачення наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що обвинуваченого знає давно, підтримує з ним дружні стосунки. 23 листопада 2016 року перебував вдома, оскільки захворів. Стук у двері не чув, коли повернулася матір з магазину та запитала, хто перебуває у гаражі, оскільки вважала, що там знаходився він. Вийшовши до гаражу, впізнав обвинуваченого, який спочатку почав казати, що йому зле, він також виявив відсутність на мотоциклі акумуляторної батареї та колеса. Обвинувачений запевнив, що він не причетний до крадіжки. Особисто вивів його зі свого подвір"я та попросив його повернути викрадене, оскільки вважав, що саме він здійснив крадіжку. Потім він звернувся до працівників поліції та повідомив про злочин. Цивільний позов не заявляв, оскільки викрадене йому повернуто у натурі, а також він вибачив обвинуваченого за його вчинок.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 23 листопада 2016 року до нього прийшов додому обвинувачений та запропонував купити у нього 12 Вт акумуляторну батарею за 150грн., він погодився. Про те, що вона викрадена, останній йому не повідомив. 25 листопада 2016 року він видав батарею добровільно працівникам поліції.
Заявою потерпілого ОСОБА_5 від 25 листопада 2016 року про крадіжку з приміщення господарської споруди житлового будинку належного йому майна та витягом з кримінального провадження №0000680 про внесення відомостей до ЄРДР.
Постановою про призначення прокурора від 25 листопада 2016 року, згідно з якою прокурором у вказаному кримінальному провадженні призначено ОСОБА_4 .
Протоколом огляду місця події від 25 листопада 2016 року з доданою план-схемою до нього та фототаблицею, який свідчить, що крадіжка обвинуваченим була вчинена з гаражу житлового будинку АДРЕСА_1 .
Протоколом обшуку від 25 листопада 2016 року з фототаблицею, заявою про добровільну видачу викраденої батареї, згідно з яким за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено акумуляторну батарею, яку було викрадено обвинуваченим.
Протоколом обшуку від 25 листопада 2016 року з фототаблицею за місцем проживання ОСОБА_8 та його заявою про добровільну видачу колеса від викраденого у потерпілого мотоцикла.
Постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи від 02 грудня 2016 року і висновком експерта №09/3-307 від 19 грудня 2016 року, згідно яких вартість акумуляторної батареї встановити не представилося можливим, а вартість колеса становить 400грн. станом на 25 листопада 2016 року.
Постановою про визнання речовими доказами від 22 грудня 2016 року, згідно з якою речовими доказами по справі визнано акумуляторну батарею та колесо від мотоциклу марки "КМЗ Днепр", які знаходяться у камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП.
Ці докази є достовірними, допустимими і вказують на доведеність
вини обвинуваченого ОСОБА_3 у викраденні майна у потерпілого ОСОБА_5 .
Дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
Суд вважає, що така кваліфікація дій обвинуваченого є вірною і відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті та наданим стороною обвинувачення доказам.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілим.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння та рецидив злочину.
Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим, який відноситься до категорії тяжких злочинів та особу винного, який за місцем проживання характеризуються посередньо, є учасником АТО, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе і без ізоляції його від суспільства, але в умовах нагляду та контролю за ним, а тому застосовує до нього ст.75, ст.76 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном та вважає, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення з його боку нових злочинів.
Судові витрати, пов`язані з залученням експерта та проведенням судово-товарознавчої експертизи відповідно до ст.ст.188, 122, 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у розмірі 880грн.40коп.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368- 371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання, у виді позбавлення волі строком на три роки.
Згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим терміном на два роки за умови, що засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну
місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта та проведення судово-товарнознавчої експертизи 880 (вісімсот вісімдесят)грн.40коп.
Речові докази, вказані в постанові від 22 грудня 2016 року слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП: акумуляторна батарея та колесо до мотоциклу марки "КМЗ Днепр", які зберігаються у камері речових доказів Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 30-днів з дня його проголошення.

СУДДЯ