АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/1917/16-к Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/160/17 заславець н.в.
категорія: ст. 289 ч. 2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
14 березня 2017 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олешки Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого за наймом у приватних осіб, такого, що відповідно до ст. 89 КК України судимості немає, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року,

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років обмеження волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, з поміщенням до кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 обраний у вигляді домашнього арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту взяття його під варту.
Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за злочини, вчинені ним за таких обставин.

1. 15 серпня 2016 року близько 16.00 години в с. Абрикосівка Олешківського району Херсонської області ОСОБА_8 шляхом вільного доступу з території двору житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 здійснив крадіжку велосипеду марки „Аист, вартістю 825 гривень, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

2. Крім того, 16 серпня 2016 року близько 10.00 години в с. Подо - Калинівка Олешківського району Херсонської області ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу з території двору житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , повторно здійснив крадіжку мотокоси марки „Форте моделі БМК 1743, вартістю 650 гривень, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

3. Крім того, 20 серпня 2016 року близько 01.30 години в с. Подо Калинівка Олешківського району Херсонської області ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу з території двору житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , повторно здійснив крадіжку велосипеду марки „Салют, вартістю 950 гривень, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

4. Крім того, 20 серпня 2016 року близько 22.00 години в с. Подо Калинівка Олешківського району Херсонської області ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу з території двору житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , повторно здійснив крадіжку велосипеду марки „Салют вартістю 1500 гривень, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

5. Крім того, 31 серпня 2016 року близько 02.00 години в с. Подо Калинівка Олешківського району Херсонської області ОСОБА_8 , скориставшись незамкнутими дверима, проник до приміщення сараю, розташованого у дворі житлового будинку по АДРЕСА_6 , звідки діючи повторно, здійснив крадіжку мотокоси „Зеніт моделі 52/2200, вартістю 950 гривень, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

6. Крім того, 07 вересня 2016 року близько 00.30 години в с. Великі Копані Олешківського району Херсонської області ОСОБА_8 шляхом вільного доступу з території двору житлового будинку по АДРЕСА_7 , діючи повторно, таємно від оточуючих, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ моделі „21013, державний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_14 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій свого підзахисного посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 добровільно надав правдиві показання, свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Крім того, суд визнав ряд обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та не встановив жодної з обставин, що обтяжують покарання. Проте судом не надано належної оцінки обставинам, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів і є підставою для пом`якшення покарання. Як зазначає захисник, після вчинення злочинів обвинуваченим вжито заходів задля відшкодування завданої шкоди кожному з потерпілих, про що свідчать заяви останніх. Надавши перевагу характеристиці за місцем проживання, судом не враховано те, що обвинувачений опікується хворою дружиною, яка інвалідом 1 групи по зору, потребує стороннього догляду, а сам обвинувачений, маючи захворювання легенів, намагається працювати, доглядати за хворою дружиною, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим. У зв`язку наведеними обставинами просить вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України змінити, з урахуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна з поміщенням до кримінально - виконавчої установи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, в якому останній просив пом`якшити призначене йому судом покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданнні доказами, які не оспорюються апелянтом в апеляційній скарзі.

Судом дії обвинуваченого за ст. 185 ч. 1 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення; за ст. 289 ч. 2 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання відповідає наведеним вимогам. При цьому суд урахував, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, два з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, інші злочинами середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття та активне сприяння встановленню об`єктивної істини у справі, прийняття заходів до усунення спричиненої злочинами шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, обґрунтовано дали суду підстави для призначення покарання ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах, визначених санкціями відповідних частин цих статей.

Твердження захисника про можливість застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Як підстави для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

Дані про особу винного як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом перш за все з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, що сформульовані в ч. 2 ст. 50 КК. Ці дані певним чином характеризують особу винного і можуть бути як пов`язані, так і не пов`язані зі вчиненим ним злочином: особа може позитивно характеризуватися з урахуванням її колишніх заслуг перед суспільством і державою (наявність нагород, позитивна характеристика за місцем проживання, роботи чи навчання тощо), а може позитивно виявити себе вже після вчинення злочину (допомога потерпілому, сумлінна праця та зразкова поведінка та інше). Однак у всіх випадках застосування ст. 69 КК суд повинен встановити і вказати у вироку на такі позитивні дані про особу винного, які дають йому можливість дійти обґрунтованого припущення про те, що призначення в конкретному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (санкцією), є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявності двох розглянутих підстав застосування ст. 69 КК в їх єдності і сукупності. Якщо судом встановлені тільки обставини, що пом`якшують покарання, хоча і такі, що істотно знижують ступінь тяжкості злочину, але разом з тим у справі відсутні дані, які певним чином (позитивно) характеризують особу винного, застосування ст. 69 КК є недопустимим.

На думку колегії суддів, у суду першої інстанції не було підстав для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки судом не встановлено даних, які позитивно характеризують особу винного.

Призначене ОСОБА_8 покарання суд апеляційної інстанції вважає таким, що за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_8 колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного колегія суддів визнає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою, а вирок суду таким, що має бути залишений без зміни.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

________________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2