17.02.2017
Справа № 469/1246/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 29.08.2016 року, приблизно о 18:00 год., точної години не встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , фронтон якого був обшитий алюмінієвими листами. Помітивши вказані листи у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаних алюмінієвих листів в кількості 2 штук.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення алюмінієвих листів, ОСОБА_4 повернувся до себе додому, де взявши дерев`яну драбину повернувся до вказаного будинку, і за допомогою драбини піднявся на фронтон будівлі, таємно, умисно, протиправно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку двох алюмінієвих листів розміром 150х120х0,1 см. вартістю 120 грн. кожний.
В подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном як своєю власністю, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 240 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.
Злочин є закінченим, вчиненим з прямим умислом і корисливим мотивом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, а також всі обставини вчиненого ним злочину визнав повністю.
Підтвердив суду, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, він 29.08.2016 року, приблизно у вечірній час, вчинив крадіжку двох алюмінієвих листів розміром 150х120х0,1 см. вартістю 120 грн. кожний, яким був обшитий будинок під АДРЕСА_3 за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Фактичний розмір викраденого ним майна, встановлений органом досудового розслідування, і зазначений в обвинувальному акті, обвинувачений не оспорює. У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні, інкримінованого йому злочину визнав повністю, а також всі фактичні обставини вчинення злочину, за згоди всіх учасників судового провадження із запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються, та, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3. ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
В зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, підтверджуючих вартість викладеного обвинуваченим майна, а також дослідженням письмових доказів, що містять характеризуючі дані про особу обвинуваченого.
Так, з дослідженої судом Довідки ПП ОСОБА_7 (а.п.42) вбачається, що станом на 01.08.2016 року вартість алюмінієвого листа розміром 150х120х0,1 см. становить 120 грн.
Оцінюючи показання обвинуваченого та дослідженні судом письмові докази, суд вважає, що дані докази узгоджуються між собою та об`єктивно співпадають, а тому визнає їх достовірними, належними і допустимими, та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.п.48), не одружений (а.п.48), раніше в силу ст.89 КК України не судимий, (а.п.49-50), перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з ДЗ «Синдром залежності від алкоголю» (а.п.46).
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме: два алюмінієві листи розміром 150х120х0,1 см., які знаходяться у камері зберігання речових доказів у Березанському ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (а.п.51, 52), після вступу вироку в законну силу, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
На підставі п.1 ч.9 ст.100 КПК України речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: дерев`яну драбину, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів у Березанському ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (а.п.51, 52), після вступу вироку в законну силу, знищити.
Інші надані суду документи зберігати при справі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 392 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме: два алюмінієві листи розміром 150х120х0,1 см., які знаходяться у камері зберігання речових доказів у Березанському ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (а.п.51, 52), після вступу вироку в законну силу, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
На підставі п.1 ч.9 ст.100 КПК України речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: дерев`яну драбину, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів у Березанському ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (а.п.51, 52), після вступу вироку в законну силу, знищити.
Інші надані суду документи зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: