1Справа № 335/7212/17 1-кс/335/4876/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участю ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , при секретарі судового засідання ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому заявник просить скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 24 травня 2017 року, а саме з: купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LB 17898720S»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LB 00857658L»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LB 13549814C»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LK 45737245E»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LL «27270917F»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LF18262962H»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «17542730C»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «KF12281565C»; купюри номіналом 100 (сто) доларів США «CB08773611F»; а також з двох пар тканевих перчаток; радіостанції «Моторола» - вилучених 20.05.2017 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що грошові кошти, на які накладено арешт, не є речовими доказами, так як самі по собі грошові кошти не можуть містити будь-якої інформації про обставини, які мають значення для кримінального провадження, вказані грошові кошти належать ОСОБА_4 є її особистою власністю. У даному кримінальному провадженні у ОСОБА_4 не має процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого або ж особи, яка в силу закону може нести цивільну відповідальність, чи особи, майно якої може підлягати спеціальній конфіскації в рамках кримінально-правових відносин. Заявник вказує, що відсутні будь-які докази щодо можливої конфіскації майна ОСОБА_4 , а продовження арешту грошових коштів порушує право власності останньої та суперечить нормам кримінального процесуального законодавства щодо правомірності та обґрунтованості втручання правоохоронних органів. Зазначене в своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування. Також зазначає, що на теперішній час ті обставини, які слугували підставою для накладення арешту на грошові кошти, що належатьособисто ОСОБА_4 , та господарських печаток, радіостанції «Моторола», що належать ОСОБА_5 , перестали існувати, оскільки потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні не виправдовують подальше втручання у права ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , шляхом арешту належного їм майна.
У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_6 подане клопотання підтримав та просив суд задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про скасування арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували щодо скасування арешту та вказали, що підстави, які слугували для накладення арешту на майно на даний час продовжують існувати, а відтак і актуальність арешту майна залишається в силі.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка, за клопотанням адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , суду пояснила, що грошові кошті, які були вилучені під час обшуку на загальну суму 900 доларів США, є її особистою власністю, частина, яких була накопичена нею до шлюбу з ОСОБА_5 , а частина грошових коштів нею була отримана як допомога при народженні дитини та поміняна на долари США. Вказані кошти їй потрібні на теперішній час для утримання дитини.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування заявника, заперечення прокурора та слідчого, доводи підозрюваного, пояснення свідка, приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 05.05.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року накладено арешт на: пару тканевих перчаток чорного кольору; пару таканевих перчаток сірого кольору; радіостанцію «Моторола»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «LB 17898720S»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «LB 00857658L»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «LB 13549814C»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «LK 45737245E»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «LL «27270917F»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «LF18262962H»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «17542730C»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «KF12281565C»; купюру номіналом 100 (сто) доларів США «CB08773611F», вилучені 20.05.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року, при арешті зазначеного вище майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності. Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Судовим розглядом встановлено, що розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 05.05.2017 року проводиться за фактом вимагання ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошових коштів у потерпілого ОСОБА_12 , а також відносно ОСОБА_8 за фактом незаконне поводження із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, їх зберігання без передбаченого законом дозволу.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що грошові кошти вилучені 20.05.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 є особистою власністю ОСОБА_4 та дані обставини в ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення не спростовані.

У матеріалах справи відсутня будь-яка інформація або докази, які підтверджують наявність у ОСОБА_4 процесуального статусу, передбаченого ст. 170 КПК України та необхідного для накладення арешту на майно даної особи. В ухвалі про арешт майна також не було зазначено про будь-який зв`язок ОСОБА_4 з підозрюваними особами, дії яких досліджуються у кримінальному провадженні, або можливість набуття грошових коштів від таких осіб, а також не було вказано про можливість подальшої конфіскації грошових коштів, на які було накладено арешт.

Тобто з викладеного слідує, що у ОСОБА_4 відсутній процесуальний статус з яким закон пов`язує накладення арешту на її майно, та в даному випадку відсутні підстави для продовження дій даного заходу забезпечення кримінального провадження. Щодо висновку про набуття арештованих грошових коштів в результаті вчинення кримінальних правопорушень, ознаки яких досліджуються в рамках кримінального провадження №0000196 від 05.05.2017 року, слід зазначити, що надані слідчому судді матеріали не містять даних про отримання підозрюваними особами під час інкримінованих ним дій грошових коштів від потерпілого ОСОБА_12 , тому вказані твердження не підтверджені під час судового розгляду клопотання.

Слідчий суддя, приймає до уваги те, що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази вчинення злочину за участю ОСОБА_4 та наявність підстав вважати, що існує правова підстава для продовження дії арешту грошових коштів вилучених під час обшуку, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним їй майном, на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт накладений на грошові кошти, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження щодо вказаного майна.
Щодо іншого майна заявленого заявником щодо звільнення з під арешту, то підстав для скасування арешту з названого майна слідчий суддя не встановив, оскільки наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 24 травня 2017 року, а саме з:
- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LB 17898720S»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LB 00857658L»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LB 13549814C»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LK 45737245E»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LL «27270917F»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «LF18262962H»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «17542730C»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «KF12281565C»

- купюри номіналом 100 (сто) доларів США «CB08773611F», вилучені 20.05.2017 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти клопотання про скасування арешту з іншого майна вилученого під час обшуку відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1