АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000323 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 28.11.2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , румунку, громадянку України, освіта середня, одружену, студентку 3 курсу КНТУ, раніше не судиму, - визнано винною в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та засуджено до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік, якщо вона на протязі випробувального строку не скоїть нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , в якій він просить вирок районного суду скасувати, як незаконний і необґрунтований, ухвалити новий, яким виправдати його підзахисну у інкримінованому їй злочині.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 є суперечливими, а свідок ОСОБА_10 , на думку захисту, не міг бути очевидцем подій із-за стану свого здоров`я. Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 викладено у довільній інтерпретації. Висновки експертів №707 д та №1467 екс, на думку захисту є суперечливими та містять вірогідне заключення стосовно механізму виникнення тілесних ушкоджень.
Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , Кримінальне провадження №11-кп/794/45/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_15
Категорія ч.1 ст.122 КК України Доповідач: ОСОБА_1
які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив вирок районного суду як законний залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої як необґрунтовану - без задоволення, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченій право виступити з останнім словом, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, обвинувачена ОСОБА_7 07 грудня 2015 року близько 15 години 40 хвилин, перебуваючи на території господарства ОСОБА_10 , що розташоване в с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області, в ході словесного конфлікту з ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно штовхнула останню в плече, внаслідок чого ОСОБА_8 не втримала рівновагу та впала на землю, де продовжуючи свій злочинний умисел нанесла потерпілій ряд ударів ногами по ногам та по правій руці, чим заподіяла ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження та середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Статтею 307 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, вирок районного суду ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, та в ньому наведені належні і достатні мотиви і підстави для його ухвалення.

Апеляційний суд, під час розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повністю доведена дослідженими в суді доказами, яким районний суд дав повну та всебічну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає, вона повністю підтверджується наступними доказами по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в суді 1 інстанції дала показання, які були перевірені в суді апеляційної інстанції, що 07 грудня 2015 року вона перебувала в магазині в с.Тернавка зі своєю знайомою ОСОБА_9 і їй подзвонив ОСОБА_16 та просив підійти до нього до дому та викликати «швидку медичну допомогу», оскільки погано себе почував. Коли вона із ОСОБА_17 поверталась від ОСОБА_16 їй назустріч вийшла ОСОБА_18 мати обвинуваченої та почала сварку з нею, затягнула потерпілу за паркан у дворі ОСОБА_16 , щоб ніхто з дороги їх не бачив, через відсутню частину паркану, там де мали бути ворота паркан відсутній . Згодом до них підійшла ОСОБА_7 та вдарила потерпілу ззаду кулаком в плече, через що потерпіла впала на землю. Після чого обвинувачена нанесла їй декілька ударів ногами по ногам та по правій руці потерпілої, якою та прикривалась щоб уникнути удари в голову. Потерпіла відчула різку біль та почала просити залишити її у спокою. Через біль у руці вона звернулась до лікарів та на другій день їй поклали гіпс, виявили перелом руки.

Свідок ОСОБА_9 в суді 1 інстанції дала аналогічні показання тим, які давала потеріла ОСОБА_8 , додавши, що коли вони виходили з будинку ОСОБА_19 і повертаючись до магазину, їм назустріч вийшла ОСОБА_20 , мати обвинуваченої та почала сварку із потерпілою, тому вона відстала та залишилась на сходах дому. Вона бачила, як ОСОБА_20 почала наносити потерпілій удари по обличчю, в цей час на потерпілу накинулась обвинувачена ОСОБА_7 та штовхнула її на землю, після чого почала наносити удари ногами по різним частинам тіла.

Свідок ОСОБА_10 в районному суді дав аналогічні показання про обставини події, а також показав, що бійку могла ще бачити ОСОБА_9 , інших осіб неподалік не було. Вказував, що бійку він бачив з вікна свого будинку.

З висновків судово-медичних експертиз №1467 від 08.12.2015р та №707д від 17.05.2016 року вбачається, що у ОСОБА_8 було виявлено легкі тілесні ушкодження, та середнього ступеня тяжкості і по строку та обставинам спричинення можуть відповідати на подіям 07.12.2015року. Покази свідків та потерпілої не суперечать обставинам заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень (а.с57-58,67-68).

З протоколу слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_8 вбачається, що потерпіла чітко показувала яким чином обвинувачена наносила їй удари, що повністю відповідає даним обвинувального акту, її показам в судовому засіданні та показам свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.60-65)

Оскільки вищевказані покази потерпілої ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженню є послідовними, не суперечать письмовим доказам та доповнюють одні одних, колегія суддів вважає, що вони є об`єктивними, а тому правильно покладені районним судом в основу обвинувального вироку.

Правильним, на думку колегії суддів, є висновок районного суду про те, що покази обвинуваченої ОСОБА_7 та її матері ОСОБА_18 про те, що обвинувачена не била потерпілу, суд розцінив як такі, що не відповідають дійсності, оскільки суперечать сукупності інших доказів по справі та є лінією їх захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за скоєне.

А тому, із врахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, судом 1-ої інстанції було вірно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України.

Вищенаведеним спростовуються доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки зібраним доказам по справі.

Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про те, що обвинувачена ОСОБА_7 умисно наносила удари потерпілій ОСОБА_8 та заподіяла останній середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Такими, що не заслуговують на увагу колегія суддів вважає посилання апелянта на показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які вказували на те, що в їхній присутності потерпілу ніхто не бив, оскільки ці показання суперечать показанням потерпілої та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були очевидцями події, а також висновкам судових експертиз, які були досліджені в суді 1 інстанції і з яких вбачається, що потерпілій були заподіяні легкі та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Безпідставними на думку колегії суддів є й твердження апелянта про те, що свідок ОСОБА_10 не міг бачити тих обставин, про які він дав показання в суді, оскільки останній в судовому засіданні районного суду детально розказав про обставини події, що відбувались біля його будинку і що бійку він бачив з вікна будинку. Крім того, апелянт на підтвердження свого висновку не надав суду доказів того, що вказаний свідок через фізичні вади не міг бачити вищевказаних обставин.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 28.11.2016 року, щодо ОСОБА_7 , яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3