Справа № 463/446/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1259/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 26 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.10.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 28 грудня 2015 року приблизно о 19:30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку №29а по вул. Галицькій в м.Львів-Винники підійшов до задніх дверцят службового автомобіля поліції екіпажу №301, в якому знаходилась заступник командира роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Львова лейтенант поліції ОСОБА_9 , яка виходивши з салону автомобіля поставила ногу на тротуар, схопив долонею праві дверцята, усвідомлюючи те, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», умисно наніс їй один удар дверцятами даного автомобіля по передній поверхні гомілки правої ноги, внаслідок чого спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на правій гомілці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
На даний вирок подав апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , у якій просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_7 не мав умислу на заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, оскільки не мав підстав вважати, що остання покине автомобіль, був позбавлений можливості бачити дії потерпілої, яка поставила ногу на тротуар в момент коли ОСОБА_7 зачинив дверцята автомобіля та неумисно завдав удар ними по нозі потерпілої. Про цю обставину обвинувачений повідомляв протягом усього досудового розслідування та розгляду справи в суді.

Крім цього, сторона захисту вказує на те, що суд першої інстанції навів лише докази на підтвердження заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень і цього ніхто не оспорює, однак судом не наведено доказів, що такі тілесні ушкодження були заподіяні умисно, так як ніхто не підтвердив, що ОСОБА_9 виходила з автомобіля, оскільки вона лише виставила ногу на не встигла піднятись із заднього сидіння. Більше того, ОСОБА_7 не підозрював що своїми діями заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги захисника, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення захисника, обвинуваченого та потерпілої, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 оспорює умисність дій ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, в решті захисником вирок суду не оскаржується.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає викладені покликання в апеляційній скарзі захисником на спростування умислу ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, як необґрунтованими, оскільки судом були належним чином дослідженні докази на підтвердження вини обвинуваченого в цій частині обвинувачення, зокрема, покази потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтверджуються іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема проведеними слідчими експериментами з участю вказаних осіб, висновком експерта №2265 від 31.12.2015 року, якими стверджується, що обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено умисне нанесення легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків.
Разом з тим, вивчаючи матеріали кримінального провадження та судового провадження, колегія суддів встановила, що потерпіла ОСОБА_9 протягом всього досудового слідства повідомляла незмінні та послідовні відомості, як відносно місця вчинення злочину, способу його вчинення та особи винного. Зазначенні відомості були належним чином перевірені на досудовому слідстві та судом першої інстанції. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази і стороною захисту не надано доказів того, що потерпіла могла оговорити обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Крім того колегія суддів бере до уваги факт перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під час конфлікту із працівниками патрульної служби у тяжкому стані алкогольного сп`яніння, який відповідно до медичного висновку №003058 від 28.12.2015 року на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 становив 2,44 % проміле етанола (а.с.85).
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованою та не може бути задоволена.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: