печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника третьої особи, щодо якої вирішувалось питання про накладення арешту на майно, ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника третьої особи, щодо якої вирішувалось питання про накладення арешту на майно, ОСОБА_5 ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000359,

В С Т А Н О В И В :
29 травня 2017 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання представника особи, щодо якої вирішувалось питання про накладення арешту на майно, ОСОБА_5 ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000359, на підставі ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 24 листопада 2014 року у справі № 757/34602/14-к та ОСОБА_7 від 30 травня 2014 року у справі № 757/13907/14-к, а саме на видаткову частину належних ОСОБА_5 рахунків у ПАТ «Укрексімбанк», МФО 322313, № НОМЕР_1 ; у ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; у ПАТ «ВБР», МФО 380719, № НОМЕР_6 ; у ПАТ «Ощадбанк», МФО 300465, № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 .
Клопотання мотивоване тим, що арешти накладені необґрунтовано, оскільки слідчими суддями не взято до уваги, що майно, на котре накладено арешт, є особистою власністю ОСОБА_5 на підставі договору про поділ майна подружжя від 5 березня 2010 року, за яким ОСОБА_5 набула права особистої приватної власності на грошові кошти в сумі 140 млн. грн., котрі в подальшому розміщувала на відкритих на власне ім`я поточних рахунках у банківських установах. Грошові кошти, на котрі накладено арешт не мають ніякого відношення до кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 9 жовтня 2015 року у справі № 757/35929/15-к встановлено, що чоловік ОСОБА_5 ОСОБА_9 , котрому повідомлено про підозру, не має статусу підозрюваного, кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 не направлено до суду та ухвалами слідчих суддів скасовано арешти на майно родичів ОСОБА_9 .
Враховуючи наведене, представник ОСОБА_5 просив скасувати арешт.
У судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтримав зазначене клопотання.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що підстава для накладення арешту не відпала, арешт накладено обґрунтовано.
Заслухавши пояснення представника третьої особи, щодо якої вирішувалось питання про накладення арешту на майно, та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000359 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, а саме зловживання своїм службовим становищем колишнім головою Національного банку України ОСОБА_9 при створенні телеканалу «Банківське телебачення», в результаті діяльності якого протягом 2011-2012 років привласнені кошти державного бюджету України у розмірі 117,9 млн. грн.
Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 24 листопада 2014 року у справі № 757/34602/14-к та ОСОБА_7 від 30 травня 2014 року у справі № 757/13907/14-к, накладено арешт, а саме на видаткову частину належних ОСОБА_5 рахунків у ПАТ «Укрексімбанк», МФО 322313, № НОМЕР_1 ; у ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; у ПАТ «ВБР», МФО 380719, № НОМЕР_6 ; у ПАТ «Ощадбанк», МФО 300465, № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 .
Вказаний арешт був накладений з метою збереження речових доказів, оскільки грошові кошти, які знаходяться на вказаних рахунках ОСОБА_5 , є спільною сумісною власністю подружжя, отримані злочинним шляхом та накопичувались на вказаних рахунках з метою приховування одержаного неправомірного прибутку, легалізації доходів, отриманих злочинних шляхом.
Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні.
Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно слідчим суддею на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано.
При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно зі ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.
З наданого в обґрунтування клопотання договору про поділ майна подружжя ОСОБА_10 вбачається, що предметом поділу, окрім грошових коштів, було і нерухоме майно житловий будинок, земельна ділянка.
Тому вказаний договір відповідно до положень ст. 69 Сімейного кодексу України повинен бути нотаріально посвідчений.
Враховуючи, що вказаний договір про поділ майна подружжя, укладений в простій письмовій формі, то відповідно до ст. 220 ЦК України він є нікчемним, у зв`язку з порушенням нотаріальної форми договору.
Тому слідчий суддя відхиляє доводи представника ОСОБА_5 , що кошти, на котрі накладено арешт, є її особистою приватною власністю.
Також твердження представника ОСОБА_5 , що ОСОБА_9 не має статусу підозрюваного відповідно до встановлених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 9 жовтня 2015 року у справі № 757/35929/15-к обставин, а також наявність інших ухвал слідчих суддів, на котрі посилається представник ОСОБА_5 , слідчий суддя до уваги не бере, оскільки відповідно до положень КПК України обставини, встановлені ухвалами слідчих суддів не мають преюдиціального значення.
Оскільки представником ОСОБА_5 не доведено необґрунтованість накладення арешту та того, що на даний час у накладенні арешту відпала потреба, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. 174, 309 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання представника третьої особи, щодо якої вирішувалось питання про накладення арешту на майно, ОСОБА_5 ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000359 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1