УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_2

прокурора КМП №10 ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 02.06.2017 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0012612,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 02.06.2017 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0012612.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що у СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0012612 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користуванням вказаним нерухомим майном.
Як підставу для скасування арешту майна ОСОБА_6 посилається на те, що арешт судом накладено безпідставно та необґрунтовано, без належного вивчення обставин та матеріалів кримінального провадження, при цьому накладений арешт на нерухоме майно позбавляє його володільця права вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, зважаючи на те, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим у розслідуваному кримінальному провадженні, а також зважаючи на саму тривалість досудового розслідування.
Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив про його задоволення з наведених у ньому підстав.
Прокурор та потерпілий у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на те, що заявником не наведено будь-яких доводів щодо існування підстав для скасування майна, які не перевірялись судом першої або апеляційної інстанції.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, заслухавши представника особи, яка подала копотання, прокурора та потерпілого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 02 червня 2017 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користуванням вказаним нерухомим майном.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту слугувала наявність обгрунтованих відомостей про те, що арештоване майно підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1, ст. 170, п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження як об`єкта кримінально-протиправних дій (оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям речового доказу), а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.
При цьому, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06.07.2017 року ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користуванням вказаним нерухомим майном, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Враховуючи викладене вище слідчий суддя приходить до висновку, що доводи представника володільця майна про те, що арешт на нерухоме майно (квартиру), було накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні зважаючи на те, що вказане майно єоб`єктом кримінально-протиправних дій, що було перевірено судом першої та апеляційної інстанції.
В той же час інших підстав для скасування арешту майна, а саме доводів про те, що насьогодні у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, у клопотанні не наведено, що, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, покладається на сторони у кримінальному процесі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 02.06.2017 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0012612 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя :