Справа № 138/3726/16-к
Провадження №:1-кс/138/334/16

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Могилів-Подільський
ВСТАНОВИЛА:
29.12.2016 заступник начальника СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до міськрайонного суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Renault Espasa» номер шасі № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.
Досудовим розслідуванням установлено, що 16.03.2016 до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшло подання з Могилів-Подільської МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 389 КК України громадянина ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 був засуджений 16.02.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки на основі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
30.11.2015 до кримінально-виконавчої інспекції з Могилів-Подільської міжрайонної прокуратури, для вжиття заходів кримінально-правового характеру, надійшла інформація щодо перетину державного кордону України засудженим ОСОБА_5 .
За фактами виїзду за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції із засудженим 04.12.2015 проведено бесіду та застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України.
В подальшому, 05.02.2016 до Могилів-Подільського МРВ КВІ надійшов витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули Державний кордон України», згідно даних якого ОСОБА_5 продовжував неодноразово перетинати Державний кордон України, виїжджаючи за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Засудженого було викликано до кримінально-виконавчої інспекції, де по даному факту із ОСОБА_5 було проведено бесіду та винесено застереження у виді письмового попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України.
За даним фактом 17.03.2016 СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
Відповідно до витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», витягу з електронних баз даних АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин ОСОБА_5 : 03.11.2015, 06.12.2015, 05.11.2015, 08.12.2015, 21.11.2015, 12.12.2015, 26.11.2015, 01.01.2016, 01.12.2015, 11.01.2016, 10.03.2016, 15.04.2016, 15.03.2016, 09.04.2016, 20.03.2016 04.04.2016, 25.03.2016, 30.03.2016, перетинав державний кордон України на пункті пропуску «м. Могилів-Подільський - Отачь» за кермом автомобіля марки «Renault Espasa» номер шасі № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 . Враховуючи зазначене вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину оскільки ним керував ОСОБА_5 ухиляючись від покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.
За таких обставин вказаний автомобіль підлягає арешту, оскільки він є речовим доказом у кримінальному проваджені та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Renault Espasa» номер шасі № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , який проживає АДРЕСА_2 .
Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_3 пояснив, що він підтримує дружні відносини із ОСОБА_7 у власності якої знаходився автомобіль марки «Renault Espasa» номер шасі № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , який вона передала разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу передала йому у користування.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.
Інші учасники в судове засідання не з`явились.
Дослідивши зміст клопотання з додатками, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, клопотання відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України вказана вище річ підлягає арешту до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.
За правилом ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Таким чином, з огляду на зміст положень вказаних вище норм та ст. 100 КПК України, а також зміст клопотання та доданих до нього документів слідча суддя вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження автомобіль слід арештувати, оскільки слідчим доведено, що автомобіль, на який необхідно накласти арешт, можливо, є знаряддям злочину та може бути процесуальним джерелом доказів.
Крім того, при вирішенні клопотання слідча суддя зважає на те, що арешт майна є тимчасовим заходом і в даному випадку застосовується з метою збереження вказаної речі.
Також те, що за правилами ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.131, 132, 170-174, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя
УХВАЛИЛА:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Renault Espasa» номер шасі № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом тимчасового позбавлення права на володіння, користування та розпорядження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 03.01.2017 о 12 год. 00 хв.

Слідча суддя: ОСОБА_1