В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 1-кп/308/380/17 (справа № 308/1729/17) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 06.02.2017 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, тимчасово не працюючого, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383 та ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
04 лютого 2017 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст. 383 КК України «Завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину», попередньо знаючи, що відносно нього не вчинялось жодного злочину, умисно завідомо неправдиво повідомив слідчому слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 про вчинення відносно нього злочину - грабежу, поєднаного з насильством та за попередньою змовою групою осіб, який передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, а саме повідомив про наступне, що: «04.02.2017 року близько 00.00 години троє невстановлених осіб чоловічої статі, знаходячись біля буд. АДРЕСА_1 , підійшли до заявника ОСОБА_4 , збили його з ніг, поваливши на землю при цьому відкрито відібрали в нього з кишень 1 000 гривень та мобільний телефон марки «Нокія», сірого кольору, чим спричинили заявнику матеріального збитку на суму, яка на даний час встановлюється».
Вказане вище завідомо неправдиве повідомлення громадянина ОСОБА_4 про вчинення злочину було оформлено протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яке він підтвердив своїм підписом та яке було зареєстровано в «журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області» під № 2328 від 04.02.2017 року.
Проте як встановлено в ході досудового розслідування вказаного злочину відносно громадянина ОСОБА_6 не вчинялось.
Крім цього, 04 лютого 2017 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, що по вул. Гагаріна, 10 «а» в м. Ужгороді, будучи судимим за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2016 за ст. 205 ч. 1 КК України до сплати штрафу у розмірі 17 000 тисяч гривень, який набрав законної сили 05.07.2016, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення злочину передбаченого ст. 384 КК України «Завідомо неправдиве показання», умисно надав завідомо неправдиві покази уповноваженій на те особі, а саме слідчому СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , щодо вчинення проти нього злочину - грабежу, поєднаного з насильством та за попередньою змовою групою осіб, який передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, а саме повідомив про те, що: «04.02.2017 року близько 00.00 години троє невстановлених осіб чоловічої статі, знаходячись біля буд. АДРЕСА_1 , підійшли до заявника ОСОБА_6 , збили його з ніг, поваливши на землю при цьому відкрито відібрали в нього з кишень 1 000 гривень та мобільний телефон марки «Нокія», сірого кольору, чим спричинили заявнику матеріального збитку на суму, яка на даний час встановлюється».
Вказане вище завідомо неправдиве показання громадянина ОСОБА_4 було оформлено протоколом допиту потерпілого від 04.02.2017 року, яке він підтвердив своїм підписом та яке було додано до матеріалів кримінального провадження №0000301 та як встановлено в ході досудового розслідування громадянин ОСОБА_4 умисно надав завідомо неправдиві показання уповноваженій на це особі, які були належним чином процесуально оформлені, відповідно до встановленого законом порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 04 лютого 2017 року він получив заробітну плату і програв її у азартні ігри (карти). За рахунок цих коштів він мав заплатити за комунальні послуги і щоб сестра ОСОБА_8 не дізналася про його програш вигадав історію, яку повідомив слідчому. Його попереджали про кримінальну відповідальність за ст. 383, 384 КК України. Він щиро розкаюється у вчиненому та просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідив документальні докази, надані суду прокурором, а саме:
-протокол від 04.02.2017 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується слідчим СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 відповідно до якого ОСОБА_4 будучи попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст. 383 КК України «Завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину», повідомив слідчому, що: «04.02.2017 року близько 00.00 години троє невстановлених осіб чоловічої статі, знаходячись біля буд. АДРЕСА_1 , підійшли до заявника ОСОБА_4 , збили його з ніг, поваливши на землю при цьому відкрито відібрали в нього з кишень 1 000 гривень та мобільний телефон марки «Нокія», сірого кольору, чим спричинили заявнику матеріального збитку на суму, яка на даний час встановлюється».
-протокол огляду місця події від 04.02.2017 року слідчим СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 у присутності двох понятих було оглянуто місце події: біля буд. АДРЕСА_1 , де не було виявлено будь яких ознак події;
-протокол допиту потерпілого від 04.02.2017 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за вчинення злочину передбаченого ст. 384 КК України «Завідомо неправдиве показання», повідомив слідчому СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про те, що: «04.02.2017 року близько 00.00 години троє невстановлених осіб чоловічої статі, знаходячись біля буд. АДРЕСА_1 , підійшли до заявника ОСОБА_6 , збили його з ніг, поваливши на землю при цьому відкрито відібрали в нього з кишень 1 000 гривень та мобільний телефон марки «Нокія», сірого кольору, чим спричинили заявнику матеріального збитку на суму, яка на даний час встановлюється».
-постанову від 08.02.2017 року про призначення спеціальної медичної наркологічної експертизи та висновок від 08.02.2017 року № 6 спеціальної медичної наркологічної експертної комісії відповідно до якого ОСОБА_4 синдромом алкогольної залежності не страждає, примусового лікування не потребує;
-протокол від 04.02.2017 року медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_4 04.02.2017 року о 01 год. 30 хв. перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, неускладненому (0,85‰).
З урахуванням наданих суду доказів та показань обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що дійсно мала місце подія та склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України та за ч. 1 ст. 384 КК України.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиві показання потерпілого під час здійснення досудового розслідування.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.
До обставин, які обтяжуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород Закарпатської області, громадянин України, українець за національністю, тимчасово не працює, неодружений, із середньою спеціальною освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше судимий, а саме:
-за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2016 було затверджено угоду про визнання винуватості від 26.05.2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_9 ; обвинуваченого ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, оскільки з урахуванням вимог п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України зазначена судимість не вважається погашеною.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Проте, як зазначено у ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_4 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття обвинуваченого та наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме: рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який не має сім`ї, проте має соціальні зв`язки рідну сестру ОСОБА_10 , не працює протягом лише останніх двох місяців, до цього мав постійне місце роботи працював у ВАТ Птахофабрика «Ужгородська» на посаді різноробочого, раніше судимий за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2016 року, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за:
-ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік;
-ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді обмеження волі на строк 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі на строк 1 рік.
Суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати відсутні.
Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383 та ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання за:
- ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді обмеження волі на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2016 за яким було затверджено угоду про визнання винуватості від 26.05.2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_9 ; обвинуваченого ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, виконувати самостійно.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0000321, а саме: матеріали кримінального провадження за № 0000301 від 04.02.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1