Справа № 520/9561/16-к
Провадження № 1-кп/520/572/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіки Молдова, молдованина, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, не одруженого, працює двірником в ВД КП ЖКС «Черемушки» м.Одеса, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , обвинуваченого в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.162 КК України.
ВСТАНОВИВ:
03.03.2016 року близько 15 годин ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленою слідством особою (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), з метою викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проникли до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 300 грн., 50 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1340,50 гривень, золоті вироби загальною вагою 10 г, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 10300 грн.
Після цього ОСОБА_6 разом із невстановленою особою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі.
Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
07.06.2016 року близько 12 годин ОСОБА_6 , діючи умисно та за попередньою змовою із невстановленою слідством особою (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), достовірно розуміючи, що не мають законних підстав для перебування, володіння або користування приміщенням, за допомогою наявного обладнання, яке було використане як ключ, відчинив один із замків вхідної двері, таким чином намагалися проникнути до квартири АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_8 .
Однак під час намагання відчинити другий замок вказаної двері ОСОБА_9 був помічений власником квартири, який і сповістив на спеціалізовану лінію оператора «102» про факт намагання проникнення до його житла.
Після цього співробітниками поліції, які прибули на місце події, був виявлений громадянин ОСОБА_6 , як одна із осіб, що вчинили дане кримінальне правопорушення, та доставлений до Київського ВП в м. Одесі безпосередньо після вчинення зазначених протиправних дій. Матеріальні збитки відсутні.
Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 1 ст.162 КК України за кваліфікуючими ознаками - замах на незаконне проникнення до житла.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та пояснив суду, що дійсно 03.03.2016 року близько 15 годин він, діючи за попередньою змовою із малознайомою йому особою, з метою викрадення чужого майна, підібрали ключі та проникли до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: гроші в сумі 300 грн. та 50 доларів США, золоті вироби загальною вагою 10 г, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 10300 грн.
Після цього він разом із малознайомою йому особою з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Матеріальні збитки не відшкодовані.
07.06.2016 року близько 12 годин він, діючи умисно та за попередньою змовою із малознайомою йому особою спеціальним пристроєм відчинив один із замків вхідної двері, та таким чином намагалися проникнути до квартири АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_8 .
Однак під час намагання відчинити другий замок вказаної двері він був помічений власником квартири, який викликав працівників поліції, які затримали його на місці скоєння злочину. Він розумів, що не має законних підстав для проникнення у квартиру потерпілого. У вчиненні злочинів щиро кається, просить суд не позбавляти його волі.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:
По епізоду обвинувачення від 03.03.2016 року:
-Витягом з ЄРДР

-Заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ;

-Протоколом огляду місця події від 03.03.2016 р. з фототаблицями;

-Протоколом огляду предмета від 17.06.2016 р.;

-Постановою про визнання речового доказу ДВД диска;

-письмовою заявою ОСОБА_7 про відшкодування шкоди.

По епізоду обвинувачення від 07.06.2016 року:
-Заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення;

-Протоколом огляду місця події від 07.06.2016 р.;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2016 р.;

-Відомості про перетин державного кордону України ОСОБА_9 ;

-Протоколами огляду предмета від 17.06.2016 року;

-Висновком дактилоскопічної експертизи №597 д від 10.06.2016 р.;

-Постановою про визнання речового доказу від 17.06.2016 року.

Потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 надали суду письмові заяви, в яких просять суд про розгляд справи судом у їх відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілих.
Крім того, з письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що матеріальні збитки в сумі 10300 грн. відшкодовані йому в повному обсязі, тому просить суд його цивільний позов до ОСОБА_9 залишити без розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діянням, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, на підставі ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що досліджені судом докази по справі є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами по справі для постановлення вироку суду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 по епізоду обвинувачення від 03.03.2016 року суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 по епізоду обвинувачення від 07.06.2016 року суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.162 КК України за кваліфікуючими ознаками - замах на незаконне проникнення до житла.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, добровільне відшкодування матеріальних збитків.
При викладених обставинах, враховуючи, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно відшкодував матеріальні збитки, що потерпілі претензій до ОСОБА_9 не мають, а також, що ОСОБА_9 згідно наданих суду документів має постійне місце проживання на території України в м.Одесі, що працює, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_9 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд вважає необхідним залишити без розгляду на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 .
На підставі ч.11 ст.182 КПК України застава, внесена обвинуваченим ОСОБА_9 підлягає поверненню ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.349, ст.373, ст.374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3ст.185, ч.2 ст.15 ч.1ст.162 КК України і на підставі санкцій вказаних статей КК України призначити йому покарання:
-за ч.3ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.2 ст.15, ч.1ст.162 КК України- у виді обмеження волі строком на 2(два) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ч.2 п.2 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 880 грн. 40 коп.
Речові докази: ДВД-диск зберігати у матеріалах справи.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
На підставі ч.11 ст.182 КПК України заставу в сумі 27 560 гривень - повернути засудженому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.
Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1