Єдиний унікальний номер 725/2150/15-к
Номер провадження 1-кп/725/37/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2017 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке призначене до судового розгляду.

В ході судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_7 подано клопотання про визнання ряду доказів недопустимими та неналежними, а саме визнання усіх наявних в матеріалах кримінального провадження та проведених в ході досудового розслідування висновків експертиз, які надані стороною обвинувачення як докази вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також актів судово-медичних досліджень, матеріалів освідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та протоколу слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 недопустимими та неналежними доказами, оскільки усі вони були зібрані з порушенням вимог КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники подане клопотання підтримали та просили про його задоволення.

Прокурор, а також потерпіла та її представник проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи на його необґрунтованість, а також на те, що усі докази, які просить сторона захисту визнати недопустимими та неналежними зібрані з дотриманням вимог КПК України.

Вирішуючи клопотання захисника про визнання вищевказаних доказів недопустимими, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Під очевидною недопустимістю доказу слід розуміти випадки, коли: 1) доказ отримано неналежним суб`єктом; 2) не забезпечено законність процесуального джерела доказів; 3) порушено процесуальний порядок отримання доказів; 4) порушено правила фіксації ходу і результатів слідчих дій.

Обов`язок доказування обставин, що є підставою для виключення доказів, покладається на сторону, що заявила таке клопотання. У випадку заперечення протилежної сторони суд здійснює перевірку шляхом дослідження матеріалів провадження.

При цьому, належний суб`єкт отримання доказів - це посадова особа або орган (суд), які мають право проводити процесуальні та слідчі дії, що є засобами отримання доказів.

З матеріалів провадження вбачається, що постанови про призначення усіх наявних у матеріалах кримінального провадження експертиз виносив слідчий, у провадженні якого перебувало дане кримінальне провадження та за їх наслідками проводилися в справі відповідні експертизи, які були предметом дослідження в суді.

При цьому, постанови слідчого про призначення експертиз у розумінні вимог КПК не є доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Законність процесуального джерела доказів передбачає отримання їх тільки з процесуальних джерел, що передбачені нормами КПК України. Перелік їх вичерпаний і не підлягає розширеному тлумаченню. Процесуальними джерелами доказів є показання підозрюваного, обвинуваченого, свідка, потерпілого, експерта, речові докази, документи, висновки експертів. Таким чином , висновок експерта є законним процесуальним джерелом доказів.

Дотримання процесуального порядку та форми отримання доказів передбачає отримання їх у порядку, передбаченому КПК України для слідчих та процесуальних дій. Загальні вимоги та процесуальний порядок проведення передбачено нормами КПК України. При цьому, слідчим при проведенні експертиз були дотримані вимоги КПК, які регламентують призначення та проведення експертизи, а також , обвинуваченого, а у подальшому його захисників було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження, у тому числі експертизами.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Істотними порушеннями прав та свобод людини слід визнавати такі, які перешкодили чи не дали можливості в повному обсязі реалізувати права та свободи, передбачені Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (Міжнародний пакт про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 р., Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 р., Конвенція проти катувань і інших жорстоких нелюдяних або принижуючих гідність видів поводження і покарання від 10 грудня 1984 р., Звід принципів захисту всіх осіб, що підлягають затриманню або позбавленню свободи в будь-якій формі від 9 грудня 1988 р.).

Разом з тим, стороною захисту у поданому клопотанні не наведено жодного доводу, які б свідчили про те, що вищевказані експертизи, протоколи огляду та освідчування особи тощо є очевидно недопустимими доказами, а також не доведено про істотне порушення прав та свобод людини при призначенні та проведенні експертизи та інших слідчих дій, а під час розгляду клопотання судомне встановлено обставин які б вказували на очевидну недопустимість доказів.

Таким чином, дослідивши доводи, наведені захисником в обґрунтування поданого клопотання, суд не вбачає достатніх підстав для визнання очевидно недопустимими зазначених у клопотаннях протоколів і висновків експертів, так як суд знаходить їх такими, що стосуються безпосередньо оцінки доказів. Дана оцінка ґрунтується на дослідженні усіх доказів, поданих сторонами захисту та обвинувачення.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони захисту на те, що керуючись ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили. У свою чергу, суд надає оцінку доказам в нарадчій кімнаті при постановленні рішенні по справі.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаного клопотання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.89 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання доказів неналежними та недопустимими - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 .