УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/6191/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
з участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_7
встановила:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву засудженого ОСОБА_6 про умовано-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Вважає дане судове рішення незаконним, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи. Захисник стверджує, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що підтверджується матеріалами особової справи засудженого, а саме тим, що останній за період відбування покарання має 5 заохочень, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
Оскаржуваною ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовлено за безпідставністю.
Суд умотивував своє рішення тим, що за увесь час відбування покарання засуджений мав лише п`ять заохочень, чотири з яких в період з лютого по жовтень місяці 2016 року, при цьому в жовтні 2015 року та в березні 2016 році допустив два порушення режиму тримання під вартою, працював не постійно, характеризувався посередньо, з позову розмірі 221 151, 32 грн. відшкодував лише 4400 грн., не приймав участі у програмах диференційованого впливу та у самодіяльних організаціях, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є обґрунтованими.
Порядок і підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених, передбачені ст. 81 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений 11.09.2014 року вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області за ст.ст. 135 ч.1, 286 ч.2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Половину строку покарання, призначеного судом засуджений відбув 18.12.2016 року.
За період відбування покарання ОСОБА_6 отримав 5 заохочень за сумлінну поведінку і ставленням до праці, стягнень не має (а.с.12).
Виходячи із змісту характеристики, затвердженої начальником Райківської ВК № 73, засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно. Представник колонії в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив, що засуджений став на шлях виправлення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і постановити нову.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково на 2 роки 20 днів.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: