Справа № 308/8138/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від 26.06.2016 року, про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, мешканця АДРЕСА_1 українця, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, мешканця АДРЕСА_2 українця, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25 червня 2016 року, близько 21 год.00хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх кримінально карані наслідки, шляхом вільного доступу проникли на територію Державного підприємства «Дослідне господарство агрофірма «Еліта» Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, що розташовано за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Ратівці, вул. Графа Кроне де шляхом передачі з верхньої частини будівлі на землю виклали шифер хвилястий з метою зручності його викрадення, однак свій умисел до кінця не довели з причин, які не залежали від їх волі, оскільки дії осіб були припинені працівниками агрофірми .
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що влітку 2016 року, точної дати не пам`ятає , близько 21 години, знаходячись в с. Ратівці, куда приїхав разом із ОСОБА_6 , із даху старої будівлі зняли шифер, який склали на землю. Вказав, що ОСОБА_6 за допомогою гвоздодера, який мав при собі знімав із даху будівлі шифер, який передавав йому, а він складав його на землю. Через деякий час їх помітили сторонні чоловіки, які прибігли до них та від яких вони почали втікати, однак він був ними затриманий.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що 25.06.2016 року він запропонував ОСОБА_5 поїхати з ним в с. Ратовці з метою викрасти шифер з даху старої будівлі. Із собою він взяв гвоздодер і за його допомогою знімав із даху будівлі шифер, який передавав ОСОБА_5 , який складав його на землю. Через деякий час їх помітили охоронники, від яких вони почали втікати, однак ОСОБА_5 був ними затриманий. Вказав, що шифер мав намір продати.
Так, представник потерпілого ДП «Дослідне господарство агрофірма «Еліта» Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України - ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що 25.06.2016 року йому зателефонували співробітники агрофірми та повідомили, що невідомі особи з будівлі викрадали шифер, одного з яких вони затримали. Після цього звернулись у правоохоронні органи. Шифер викрасти особи не встигли. Очевидцем подій не був.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачені, представник потерпілого не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують осіб обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує, як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує, як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом згідно статті 67 КК України не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом згідно статті 67 КК України не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без відбування ними призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до них положення ст.75 КК України та звільнити обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їм обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати у справі відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 , обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_6 , обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
- шифер 6-ти хвильовий довжиною (шириною) 112,5 см., висотою 175,00 см., бувшого у використанні в кількості 4 штуки залишити в розпорядженні власника ДП «Дослідне господарство агрофірма «Еліта» Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1