Номер провадження 1-кп/741/4/17
Єдиний унікальний номер 740/4935/15-к
ВИРОК
іменем України
10 липня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого районного судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0001724 щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, непрацюючого, не судимого в порядку ст.89 КК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення по ст. 125 ч. 1 КК України,

УСТАНОВИВ:

2 грудня 2014 року біля 14 години в місті Ніжині в приміщенні будівлі МЦ «Спорт для всіх» по вул..Революції 5 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на грунті неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 умисно наніс металевою драбиною удар в область обличчя ОСОБА_6 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя в лівій виличній ділянці, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 винним себе по ст.125 ч.1 КК України не визнав і дав показання, що в 2014 році він працював завідуючим по господарству МЦ «Спорт для всіх» міста Ніжин. Із січня 2014 року директором МЦ став працювати ОСОБА_6 , з яким у нього склалися неприязні відносини. ОСОБА_8 постійно з ним сварився, безпідставно накладав стягнення.

Обвинувачений ОСОБА_7 показав, що 2 грудня 2014 згідно наказу ОСОБА_9 у них проводилась інвентаризація. Під час інвентаризації виникла дискусія з приводу того, що частина інвентаря була придбана не за бюджетні кошти, а за спонсорські. Того дня біля 14 години ОСОБА_8 дав наказ працівникам підприємства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перенести весь інвентар до нього в кабінет, що вони й стали робити.

Обвинувачений ОСОБА_7 показав, що він зайшов до роздягальні, де знаходився весь інвентар, взяв металеву драбину, яка не стояла на балансі і хотів вийти до себе в кабінет, але ОСОБА_8 його не випускав із роздягальні, мотивуючи тим, що драбина стоїть на балансі і він за неї відповідає. Він пояснив ОСОБА_8 , що не віддасть йому драбини і намагався вийти з роздягальні. Так вони перемістилися в коридор, ОСОБА_8 раптом взявся за голову та почав кричати « ОСОБА_12 , ти бачила як він мене вдарив».

На цьому інцидент був вичерпаний.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 дав показання, що з 2 січня 2014 року він став працювати директором міського центру «Спорт для всіх», завідувачем по господарству працював ОСОБА_5 . З часом між ним та ОСОБА_13 склалися неприязні відносини. Це виражалося у невиконанні ОСОБА_13 його розпоряджень.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 2 грудня 2014 року проводилась інвентаризація майна і частина речей, які підлягали інвентаризації, знаходились в роздягальні. Біля 14 години він дав вказівку двом працівникам віднести всі речі з роздягальні до нього в кабінет. В цей час до роздягальні зайшов ОСОБА_7 , який взявши в руки драбину сказав, що нікому її не віддасть. Він відповів ОСОБА_13 , що той не має права її зберігати і не випускав його з роздягальні. ОСОБА_13 почав його виштовхувати з роздягальні і так вони перемістилися в коридор. Він спробував руками відштовхнути ОСОБА_5 від себе, але той зробив невеликий крок назад, а потім тримаючи в правій руці металеву драбину наніс йому один удар в ліву скроню голови. Від удару він відчув сильний біль і взявся за голову. Він бачив, що неподалік в коридорі стояла ОСОБА_14 , а неподалік знаходився ОСОБА_15 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи у громадянина ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя в лівій виличній ділянці та лінійного садна правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів за механізмами удару та тертя і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (а.с.22-23).

Допитана як свідок ОСОБА_16 ОСОБА_17 дала показання, що вона працює різноробочою міського центру «Спорт для всіх» і 2 грудня 2014 року в обідній час знаходилась в коридорі спорткомплексу і бачила суперечку між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , в ході якої ОСОБА_8 говорив ОСОБА_13 щоб весь інвентар занесли до нього в кабінет, в тому числі драбину, яка була в руках у Кучеровського. ОСОБА_13 не погоджувався з ОСОБА_8 , а потім драбиною вдарив ОСОБА_8 в область голови. Від отриманого удару ОСОБА_8 схопився за голову, а ОСОБА_13 з драбиною пішов до себе в кабінет.

Свідок ОСОБА_20 дав показання, що в 2014 році він працював різноробочим міського центру «Спорт для всіх». 2 грудня 2014 року проводилась інвентаризація майна і біля 14 години директор ОСОБА_19 дав вказівку щоби інвентар, який знаходився на першому поверсі, занесли до нього в кабінет, який знаходився на другому поверсі.

ОСОБА_20 показав, що спускаючись по східцях з другого поверху він помітив що в коридорі на проході стояв директор ОСОБА_8 , а біля нього на відстані витягнутої руки стояв ОСОБА_13 , який в руках тримав металеву драбину. Вони розмовляли на підвищених тонах з приводу драбини, яку не хотів віддавати ОСОБА_13 . Потім він бачив як ОСОБА_13 підняв драбину і наніс нею один удар директору в область голови. Після цього конфлікт закінчився і ОСОБА_13 з драбиною пішов в сторону свого кабінету.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України.

Крім показів потерпілого, показів свідків, висновку судово-медичної експертизи, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину по ст.125 ч.1 КК України підтверджується протоколом слідчого експерименту, де потерпілий ОСОБА_19 детально розповів про обставини нанесення йому тілесного ушкодження ОСОБА_13 . При проведенні слідчого експерименту були присутні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які підтвердили показання потерпілого ОСОБА_9 (а.с.203-205).

При проведенні слідчого експерименту був присутній обвинувачений ОСОБА_7 , який заперечував показання як потерпілого , так і свідків. Однак суд дає критичну оцінку показанням ОСОБА_5 , поскільки він переслідує мету ухилитися від відповідальності.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис слідчого експерименту, де потерпілий і свідки досить чітко дали показання щодо обставин вчиненого злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 винен у вчиненні злочину по ст.125 ч.1 КК України і підлягає покаранню по вказаній статті КК України.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Кучеровському ОСОБА_23 згідно санкції ст.125 ч.1 КК України повинна бути призначена міра покарання в вигляді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_6 до початку розгляду кримінального провадження було подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_5 десять тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди. В заяві до суду позивач вказав, що крім фізичного болю він отримав емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, тривоги, порушенням сну.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що поскільки ОСОБА_5 винен у вчиненні злочину по ст.125 ч.1 КК України то він повинен відшкодувати моральну шкоду потерпілому, але не в тій сумі, яку просить потерпілий. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст368-370 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину по ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання штраф п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 три тисячі гривень на відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1