Справа № 671/612/16-к
Провадження № 1-кп/685/2/17
11 травня 2017 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 ,
їх представника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
його захисників ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Заліщики Тернопільської області, проживає по АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В ході судового засідання 20 квітня 2017 року з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України, після початку дослідження речових доказів сторони обвинувачення, захисником обвинуваченого ОСОБА_12 заявлено клопотання № 4 про припинення дослідження наданих прокурором предметів, названих одягом та взуттям загиблого ОСОБА_13 , а також частин пластмаси та скла, автомобіля Lexus RX-300 і CD-диска та відмовити у приєднанні їх до матеріалів кримінального провадження як речових доказів.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчий не виконав вимоги ч. 3 ст. 290 КПК України в частині надання доступу з можливістю скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, так як відкрив стороні захисту матеріали досудового розслідування, що підтверджуються відповідним протоколом від 06 травня 2016 року, у якому були перераховані матеріали, до яких стороні захисту надавався доступ, а саме, письмові матеріали провадження в 1-му томі на 256 аркушах. Речові докази, названі прокурором «одягом та взуттям загиблого ОСОБА_6 , а також частини пластмаси та скла, автомобіль і СД-диск» до числа відкритих стороні захисту матеріалів кримінального провадження не входили. Будь-яких інших документів з письмовим підтвердженням факту відкриття стороні захисту речових доказів (а не письмових матеріалів досудового розслідування) прокурором суду не надавалися.
Внаслідок вищезазначеної бездіяльності слідчого, сторона захисту, відповідно до чинних вимог КПК України, могла використати і використала своє право на ознайомлення лише з тими матеріалами, які їй були відкриті стороною обвинувачення і не зобов`язана була заявляти клопотання про надання їй для ознайомлення речових доказів, не вказаних у протоколі від 06 травня 2016 року.
Обвинувачений та захисник ОСОБА_11 клопотання підтримали.
Прокурор, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представник цих потерпілих адвокат ОСОБА_9 заперечили проти задоволення клопотання.
Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважає, що мають бути дотримані права усіх учасників в кримінальному провадженні.
Заслухавши доводи учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до частин 1-3 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурора або слідчий за його дорученням зобов`язані повідомити підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язані надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, в тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити іншим чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, які містяться в них, як докази в суді.
В той же день за вих. № 2911/102-16 всім учасникам, в тому числі підозрюваному ОСОБА_10 та його єдиному на той час захиснику ОСОБА_11 було направлено повідомлення про завершення досудового розслідування, в якому, крім вказівки на завершення досудового розслідування, було повідомлення про право на доступ до матеріалів досудового розслідування як особисто, так і за допомогою захисника, для чого необхідно було прибути до 04 травня 2016 року включно до слідчого, з зазначенням точної адреси в м. Волочиськ.
У протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 06 травня 2016 року підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 засвідчили, що з матеріалами провадження в 1-му томі на 256 аркушах ознайомилися в повному обсязі, клопотань та доповнень на той час не мали.
В матеріалах кримінального провадження розміщені відповідні протоколи огляду та постанови про визнання певних предметів речовими доказами з зазначенням місць їх зберігання, що встановлено в ході дослідження письмових доказів у судовому засіданні.
З дослідженого судом повідомлення слідчим про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідчий у тексті даного повідомлення фактично процитував норму ч. 1 ст. 290 КПК України, якою передбачені дії прокурора або слідчого за його дорученням в разі визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту, з зазначенням конкретного місця, де можна ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.
Принцип диспозитивності, закріплений у ст. 26 КПК України, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.
Обов`язок сторони обвинувачення надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, передбачений ч. 2 ст. 290 КПК України, та обов`язок надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться у них, як докази у суді, передбачений ч. 3 ст. 290 КПК України, може бути реалізований та має бути виконаний лише в разі бажання сторони захисту використати зазначене право.
Сторона захисту скористалася своїм правом на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, з`явившись у зазначене слідчим місце для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Однак сторона захисту не виявила бажання скористатися своїм правом на ознайомлення з речовими доказами, які знаходилися у володінні держави, так як ні шляхом подачі заяв або клопотань, ні жодним іншим чином не було доведено до відома сторони обвинувачення свого наміру на ознайомлення з речовими доказами.
Враховуючи викладене, судом вбачається, що стороною обвинувачення було відкрито речові докази стороні захисту, яка не виявила бажання на ознайомлення з ними, тому підстав для неможливості допуску відомостей, які містяться на одязі, взутті, СД-диску та автомобілі, в якості доказу, з підстав не здійснення відкриття, немає.
Судом не вбачається підстав для застосування висновків, зроблених Конституційним Судом України у Рішенні від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011, на що звернув увагу захисник ОСОБА_11 , оскільки дане Рішення регулює інші відносини, ніж предмет клопотання, а саме - неможливість використання в якості доказів фактичних даних, які одержані не у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, на відміну від даного клопотання щодо порушень, на думку сторони захисту, при відкритті речових доказів іншій стороні.
Керуючись ст.ст. 26, 86, 87, 88, 290 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити захиснику ОСОБА_12 в задоволення клопотання № 4 від 20 квітня 2017 року про припинення дослідження наданих прокурором предметів та відмову у їх приєднанні до матеріалів кримінального провадження як речових доказів.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення по даній справі.

Головуючий ОСОБА_1