Справа №212/3000/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000874 від 22.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загально середньою освітою, раніше не судимий, навчається в Криворізькому гірничо електромеханічному ліцеї, група 2, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.03.2017 року, близько 10.30 години, знаходячись у роздягальні зварювальної майстерні в Криворізькому гірничо - електромеханічному ліцеї, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Синьоводська (Соціалістична) 10 а, в Покровському районі м. Кривого Рогу, де звернув увагу на стіл на якому знаходився мобільний телефон марки «Самсунг Гелаксі GT-1855» білого кольору на дві сім карти, імей 1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , який належить неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців та відсутності уваги з боку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , зі столу таємно викрав мобільний телефон марки Самсунг Гелаксі GT-1855 білого кольору на дві сім карти, імей 1 НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 , після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь. Своїми злочинними діями неповнолітній ОСОБА_3 заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток, згідно висновку судово-товарознавчого експерта № 37/12.1-215 від 10.05.2017, на загальну суму 1700 грн.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, та погоджується із викладеними в обвинувальному акті обставинами, розкаюється у вчиненому, а також запевнив суд, що подібного більше ніколи не повториться. Просить суд не застосовувати до нього сувору міру покарання, а застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру - передати його під нагляд батька ОСОБА_5 .

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він має вплив на сина, який належним чином поводить себе в сім`ї, послушний, він може здійснювати за ним відповідний нагляд та не допустити в майбутньому скоєння ним правопорушень, а тому просить передати сина під його нагляд.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилася, суду надала клопотання, в якому вказала, що претензій до неповнолітнього обвинуваченого не має, усі збитки завдані їй внаслідок злочинних дій відшкодовані.

Крім повного визнання вини неповнолітнім обвинуваченим під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою неповнолітнього обвинуваченого, крім показів самого обвинуваченого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють неповнолітній обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи заяву неповнолітнього обвинуваченого, підтриману законним представником та захисником, думку прокурора, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що пояснення обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі, а його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майно (крадіжка).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , у відповідності із ст. 65, 103 КК України суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, те що він є неповнолітнім, його позитивну характеристику по місцю проживання, за місцем навчання та проходження практики, його умови життя та виховання, те що він виховується в повноцінній сім`ї, у вільний від навчання час допомагає батькам по господарству та займається спортом, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої внаслідок злочину шкоди, а також вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу винного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 «Про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх, вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статей 97 і 105 КК України.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться в постанові від 5 травня 2006 р. № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України) допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.

Враховуючи заявлене захисником клопотання про застосування до обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, з урахуванням досудової доповіді органу пробації, суд вважає, що є всі підстави для застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру у відповідності до ст. 105 КК України, а саме передати неповнолітнього обвинуваченого під нагляд батька ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, усі збитки заподіяні злочином відшкодовані, а також запевнив суд, що подібного більше ніколи не повториться, батько має на нього виховний вплив.

Витрати на проведення товарознавчої експертизи, необхідно стягнути із неповнолітнього обвинуваченого в дохід держави, оскільки останній навчається, отримує стипендію щомісячно та має змогу оплатити послуги за її проведення.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження, цивільний позов не заявлено, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 97, 105 КК України, керуючись ст.ст. 374-376, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт 100 годин.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від призначеного покарання, відповідно до ст. 105 КК України, застосувавши відносно нього примусові заходи виховного характеру, передавши під нагляд батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк один рік.

Процесуальні витрати в сумі 395, 48 гривень стягнути з ОСОБА_3 - в дохід держави.

Речові докази ДВД диск із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1