Справа № 199/1639/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
Учасники підготовчого судового засідання вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами ст.291 КПК України; підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, або його зупинення, підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314, ст.291 КПК України не має.
У відповідності з ст.317 КПК України, суд роз`яснює учасникам судового провадження право знайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, який закінчується 11.03.2017 року.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.
У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 є особою, яка на теперішній час повідомлена про підозру у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, серед яких є умисне тяжке кримінальне правопорушення, за який законом передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, яке скоєно під час відбування покарання за вироком суду з іспитовим строком, перебував у розшуку, переховуючись від суду, та 07.02.2017 року був засуджений судом до покарання у вигляді реального позбавлення волі, який на теперішній час не відбуто, не має постійного місця мешкання та реєстрації у м.Дніпрі, відомостей про те, що він не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання ніде не працював. ОСОБА_5 у минулому часі вже засуджувався до реального позбавлення волі за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів і в теперішній час йому знову пред`явлено обвинувачення за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, а також за незаконне поводження зі зброєю та умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Крім того, при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою повинен бути продовжений відповідно до вимог ст.ст.131,132, глави 18, ст.331 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може скоювати злочини, намагатись незаконно впливати на потерпілого та свідків, які судом ще не допитувались та може переховуватись від суду.
Керуючись ст.ст.110,131,132,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати: прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 та відповідно реєстру свідків.
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська (м.Дніпро), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 травня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому та захиснику.
Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання ухвали щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на певний строк, визначений ухвалою.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1