Справа 688/3845/16-к
№ 1-кп/688/20/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000842 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилова Балка Ульянівського району Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

07 серпня 2015 року близько 14 год. 20 хв., ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем марки «Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Миру у м. Шепетівка Хмельницької області зі сторони вул. Валі Котика у напрямку вул. Залізничної навпроти будинку, розташованого за адресою: проспекту Миру, 46, м. Шепетівка, під час виконання повороту ліворуч, у напрямку будинку №44 по проспекту Миру, м. Шепетівка, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність, не увімкнув лівий покажчик повороту та не дав дорогу водію мопеда «Honda Dio» без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, зі сторони вул. Залізничної у напрямку вул. Валі Котика та мав перевагу у русі, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення правою передньою боковою частиною автомобіля марки «Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 , та передньою правою кутовою частиною мопеда «Honda Dio».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія автомобіля "Sеаt Тоledo" ОСОБА_4 , водій мопеда «Honda Dio» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: геморагічного забою скроневої долі лівої півкулі речовини головного мозку, рани на нижній губі та на підборідді; закритої травми грудної клітки та живота: перелому шостого ребра справа, розриву печінки, внутрішньочеревної кровотечі; відкритого внутрішньо суглобового перелому правої стегнової кістки, перелому правого надколінника, масивного пошкодження м`яких тканин правого стегна, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Невиконання ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 9.2 «б», 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3б «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 9.2 б «Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом, розворотом»;

п. 9.4 «Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 - 100 м у населених пунктах і за 150 - 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот»; - перебуває в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали спричиненням ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У справі заявлені цивільні позови ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у сумі 300 000 грн.; прокурора Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Шепетівської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у сумі 30 492,32 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не визнав. Суду показав, що 07.08.2015 року близько 14 год., керував власним автомобілем марки "Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Миру у м. Шепетівка Хмельницької області зі сторони вул. Валі Котика в напрямку вул. Залізничної. Мав намір повертати ліворуч, у напрямку будинку №44 по проспекту Миру, м. Шепетівка, для чого знизив швидкість до 20 км/год, ввімкнув покажчик лівого повороту, оглядовість була добра, переконався, що відсутні перешкоди для руху та почав виконувати маневр, пересік умовну осьову лінію. Раптово, за 1-2 м перед собою побачив мопед, який швидко рухався, відразу зупинився, але зіткнення уникнути не вдалося. Удар був дотичний, в праве крило автомобіля. Не бачив звідки виїхав мопед, але стверджує, що по Пр.Миру мопеда не було, припускає, що він міг виїхати від магазину «Подолянка» чи з двору будинку №44, або з тротуару. Після зіткнення був у шоковому стані, карета швидкої допомоги прибула через 10-15 хвилин, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допомогли транспортувати потерпілого, після чого приїхали працівники поліції, які склали схему місця ДТП, з якою погоджується, хоча на ній не зафіксовані автомобілі, які були припарковані біля магазину. Зіткнення сталося на лівій смузі руху, дорожня розмітка відсутня. Заперечив, що порушив Правила дорожнього руху, має 40 років водійського стажу. Хоча в посвідченні водія є вказівка на обов`язковість окуляр, відповідно до медичної довідки їх не потребує. Вказав, що слідство проводилося однобічно, упереджено, йому надавалася некваліфікована правова допомога. Після аварії надавав матері ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10 000 грн. для лікування останнього, як благодійну допомогу. Також їздив в м. Київ, де придбав сироватку від гангрени майже за 5000 грн., знайшов донорів для переливання крові, перші дні відвідував реанімаційне відділення в якому знаходився ОСОБА_6 , пропонував їм 50 000 грн. Потерпілий з матір`ю вимагали у нього 200 000 грн. та ображали його з приводу єврейської національності, а тому він припинив з ними спілкуватися. Внаслідок цих подій в березні 2016 року два тижні лікувався стаціонарно з діагнозом гострий інфаркт міокарда. Цивільні позови ОСОБА_6 та прокурора не визнав. На час розгляду справи в суді автомобіль відремонтований.

Незважаючи на показання обвинуваченого, повне не визнання ним вини, його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що близько 14 год. 07.08.2015 р. керував мопедом «Honda Dio», рухався зі швидкістю близько 40 км/год в м. Шепетівка по пр. Миру зі сторони вул. Залізничної в напрямку вул. В.Котика, по своїй смузі руху на відстані близько 1,5 м від правого бордюру. Приблизно за 14 м побачив як автомобіль «Sеаt Тоledo», який рухався в зустрічному напрямку зі сторони вул. В.Котика раптово змінив напрямок руху, повернув ліворуч та виїхав на його смугу руху, без ввімкнутого покажчика лівого повороту. Він почав гальмувати, але не встиг зреагувати і відбулось зіткнення на його смузі руху правою передньою боковою частиною автомобіля та передньою правою кутовою частиною мопеда. Від удару втратив свідомість і прокинувся в реанімації на п`ятий день після пригоди. Внаслідок зіткнення отримав закриту черепно-мозкову травму, закриту травму грудної клітки та живота, перелом шостого ребра справа, розрив печінки, внутрішньочеревну кровотечу; відкритий перелом правої стегнової кістки, перелом правого надколінника, пошкодження м`яких тканин правого стегна. Тривалий час та неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні, терпів неприємні лікарські процедури, декілька раз був прооперований, були післяопераційні ускладнення. До теперішнього часу ОСОБА_4 не відшкодував заподіяні збитки, пропонував йому 50 000 грн. за визнання потерпілим своєї вини, купував сироватку та дав 10 000 грн. на лікування. Цивільний позов підтримав у повному обсязі, пояснивши, що через травми не міг працювати та утримувати сім`ю, потребував постійної сторонньої допомоги, втратив дохід, погіршився стан здоров`я, після ДТП і до цього часу у нього головні болі, болі в нозі, ходить в спеціальному корсеті, майже рік проходив з металевою конструкцією в нозі, більше двох місяців вживав антибіотики, багато разів проходив рентгенівські дослідження, був переведений на іншу більш легку роботу;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що влітку 2015 року в обідню пору, знаходився неподалік магазину «Подолянка», що в м. Шепетівка по Пр.Миру 46, біля автобусної зупинки. Бачив сусіда ОСОБА_4 , який рухався зі сторони центру міста на своєму автомобілі та здійснював поворот ліворуч в напрямку буд. №46. Йому назустріч по пр.Миру в напрямку ринку рухався мопед. Чув звуки гальм та удару, безпосереднього моменту зіткнення не бачив. Після зіткнення вказаних транспортних засобів на смузі руху мопеда, до місця дорожньо-транспортної пригоди підбігли люди та приїхала швидка медична допомога, яка в подальшому забрала водія мопеда. Бачив, що обличчя водія мопеда було в крові, з рота йшла кров;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що 07.08.2015р. близько 14 год. разом з чоловіком на скутері поїхали до Шепетівського відділення «Промінвест Банк», що в м. Шепетівка по Пр.Миру, щоб отримати допомогу пенсіонерам. Повертаючись назад, виїхали до проїзної частини Пр.Миру в м. Шепетівка, при цьому пропустили мопед, за кермом якого був чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_6 . Вказаний мопед рухався в попутному напрямку в центр міста. В подальшому вони виїхали на Пр.Миру та зі швидкістю близько 40 км/год рухались позаду вищезазначеного мопеда. Після цього, доїхали до перехрестя з вул. Островського, де для них загорівся жовтий сигнал світлофору, тому її чоловік зупинився. Водій мопеда встиг проїхати і продовжив свій рух по Пр.Миру в м. Шепетівка, ближче до бордюра. Вони продовжили свій рух та доїхавши до магазину «Подолянка», на своїй смузі руху побачили дорожньо-транспортну пригоду. Бачила автомобіль, який стояв в напрямку магазину «Подолянка» та біля нього лежав мопед. Водій лежав на землі під мопедом;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що в серпні 2015 року близько 14 год. на велосипеді їздила до магазину, що по Пр.Миру в м. Шепетівка, неподалік супермаркету «Вопак». Біля супермаркету «Вопак» зустріла свого знайомого ОСОБА_13 , який був на своєму мопеді. Після розмови, ОСОБА_14 поїхав по проїзній частині дороги пр. Миру в сторону ринку в напрямку центру міста. Через деякий час, коли вона проїжджала повз магазин «Подолянка», то побачила дорожньо-транспортну пригоду, а саме автомобіль сірого кольору, який був розвернутий в напрямку магазину «Подолянка» та мопед, який лежав на землі, ОСОБА_15 невідомі люди надавали першу медичну допомогу. Після того як приїхала швидка медична допомога і забрала потерпілого, поїхала додому;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що влітку 2015 року був очевидцем ДТП, яка мала місце по пр.Миру в м. Шепетівка. Він знаходився біля ДНЗ «Ластівка», що по Пр.Миру в м. Шепетівка. Бачив мопед, який рухався з невеликою швидкістю зі сторони вул. Залізничної по пр.Миру в напрямку центра міста в своїй смузі руху, ближче до бордюра, та автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку та виконував поворот ліворуч. Бачив як на смузі руху мопеда відбулося зіткнення, удар відбувся в праве крило автомобіля. Після зіткнення водій автомобіля відразу зупинився. З метою надання допомоги підбіг до водія мопеда, який був без свідомості, з його рота пішла кров. Допомагав транспортувати потерпілого до карети швидкої медичної допомоги;

- даними протоколу огляду місця події зі схемою місця ДТП та фототаблицями до них від 07.08.2015р., згідно яких зафіксоване місце зіткнення - проїзна частина дороги пр.Миру в м. Шепетівка навпроти будинку №46; розташування транспортних засобів автомобіля марки «Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 та мопеда «Honda Dio» на дорожньому полотні, які в подальшому були вилучені та поміщені на територію Шепетівського ВП;

- даними протоколу огляду речового доказу з фототаблицями до нього від 08.08.2015р., якими зафіксовані пошкодження мопеда «Honda Dio»: металева корзина зігнута до рульового пластику, передній правий поворотник та фара розбиті, ліва гальмівна ручка не натискається, передній диск зігнутий, боковий пластик з правої сторони має ознаки тертя, з обох сторін від`єднаний та пошкоджений, передній пластик пошкоджений;

- даними протоколу огляду речового доказу з фототаблицями до нього від 08.08.2015р., якими зафіксовані пошкодження автомобіля марки «Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 : подряпини з правої сторони переднього бампера, вм`ятина переднього правого крила, подряпини та вмятини передньої правої пасажирської дверки, на передньому крилі відсутній поворотник та з отвіру на крилі наявні електричні проводи;

- даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №344А від 30.10.2015 року, з якого слідує, що зовнішнім оглядом автомобіля «Seat Toledo» р.н. НОМЕР_1 встановлено, що він має механічні пошкодження, які локалізовані на його правій передній боковій частині, а саме: пошкоджений передній бампер в правій частині, деформовані переднє праве крило, передня права стійка кузова, передні і задні праві двері, диск правого переднього колеса. Оглядом мопеда «Honda Dio» встановлено, що він має механічні пошкодження, які локалізовані на його передній правій частині, а саме: деформована корзина, пошкоджені передня блок-фара, права частина обшивки, відсутнє праве дзеркало заднього виду, пошкоджені диск переднього колеса, передня вилка та інші деталі. Аналіз вказаних пошкоджень та слідів на транспортних засобах дає можливість зробити висновок, що вони характерні для зіткнення з іншим транспортним засобом, під час якого було прикладене деформуюче зусилля, яке було локалізоване в правій передній боковій частині та направлене зліва-направо та спереду-назад відносно поздовжньої осі. Визначення взаємного розташування транспортних засобів в момент первинного контакту проводилося шляхом натурного моделювання механізму зіткнення, в результаті чого одержано, що між ними відбулося перехресне зіткнення. В момент зіткнення первинний контакт відбувся між правою передньою боковою частиною автомобіля «Seat Toledo» та передньою правою кутовою частиною мопеда «Honda Dio». При цьому кут між поздовжніми осями вказаних транспортних засобів міг складати біля 165°. Відповідно до кінцевого розташування автомобіля «Seat Toledo» та мопеда «Honda Dio», за умови, що останні після зіткнення до моменту фіксації не переміщались, зіткнення між вказаними транспортними засобами могло відбутись на смузі вулиці Проспект Миру, призначеній для руху в напрямку центру міста;

- даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №342А від 29.10.2015 року, з якого слідує, що на момент огляду ходова частина та рульове керування мопеда «Honda Dio» перебували в несправному стані, гальмівна система перебувала в працездатному стані. Виявлені під час дослідження несправності ходової частини та рульового керування мопеда «Honda Dio» носять аварійний характер та пов`язані із дією ударних навантажень під час розвитку ДТП;

- даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №343А від 29.10.2015 року, з якого вбачається, що на момент дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Seat Toledo» р.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані;

- показаннями експерта ОСОБА_17 , який в судовому засіданні підтвердив надані ним висновки судової транспортно-трасологічної експертизи №344А, №342А, №343А, вказавши при цьому, що кут між поздовжніми осями транспортних засобів визначається по механічним пошкодженням та їх локалізації на транспортних засобах, кут не визначає напрямки руху транспортних засобів, це встановлюється лише по слідам коліс, яких на місці ДТП зафіксовано не було. З матеріалів справи, зокрема протоколу огляду місця події з фототаблицями вбачається розташування транспортних засобів на дорозі і за умови, що останні після зіткнення до моменту фіксації не переміщались, можна дійти висновку, що зіткнення відбулося на смузі вулиці Проспект Миру, призначеній для руху в напрямку центру міста. Конкретне місце зіткнення визначити не вдалося за відсутності достатньої слідової інформації. Визначення кута між поздовжніми осями транспортних засобів без слідової інформації вирішального значення для справи немає. Оскільки зіткнення носило перехресний характер, встановити чи рухався автомобіль неможливо. Під час поелементної діагностики мопеда встановлено, що гальмівна система перебувала в працездатному стані, колеса гальмували навіть після ДТП;

- даними висновку судово-медичного експерта №510 від 09.11.2015 року, з якого слідує, що у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: геморагічний забій скроневої долі лівої півкулі речовини головного мозку, рани на нижній губі та на підборідді; закрита травма грудної клітки та живота: перелом шостого ребра справа, розрив печінки, внутрішньо-черевна кровотеча; відкритий внутрішньо суглобовий перелом правої стегнової кістки, перелом правого надколінника, масивне пошкодження м`яких тканин правого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, а саме при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок зіткнення водія скутера з легковим автомобілем, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості як небезпечні для життя в момент спричинення;

- показаннями експерта ОСОБА_18 , який в судовому засіданні підтвердив надані ним висновки судової медичної експертизи №510, вказавши при цьому, що експертиза проводилася на підставі медичної документації потерпілого, матеріалів кримінального провадження, всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 виникли в один момент, одночасно від однієї контактної дії, не розмежовуються, а розцінюються в комплексі за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і є тяжкими тілесними ушкодженнями;

Враховуючи те, що судова-медична експертиза проводилася кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, в тому числі медична документація, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

- даними протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою та фото таблицями до нього від 27.11.2015р., за участю потерпілого ОСОБА_6 , його представника, під час якого ОСОБА_6 вказав на місце розташування і зіткнення транспортних засобів; здійснено замір моменту небезпеки, тобто відстань від переднього колеса мопеду до переднього лівого колеса автомобіля, яка склала 14,3 м;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що в 2015 році був залучений як понятий під час проведення слідчого експерименту біля магазину «Подолянка» в м. Шепетівка. Разом з ним брав участь ще один понятий, їм роз`яснювалися їх права та обов`язки, він підписував протокол, був задіяний статист, автомобіль та мопед, проводилися заміри рулеткою та фотозйомка;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою та фото таблицями до нього від 24.06.2016р., за участю свідка ОСОБА_10 , під час якого свідок вказав на місце з якого він спостерігав ДТП, напрямки руху автомобіля та мопеда (пр. Миру в зустрічному напрямку), місце початку зміни напрямку руху автомобіля та розташування мопеда в цей момент, місце зіткнення даних транспортних засобів (смуга руху в напрямку вул. В.Котика);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою та фото таблицями до нього від 21.07.2016р., за участю свідка ОСОБА_16 , під час якого свідок вказав на місце з якого він спостерігав ДТП, напрямки руху автомобіля та мопеда (пр. Миру в зустрічному напрямку), місце початку зміни напрямку руху автомобіля та розташування мопеда в цей момент, місце зіткнення даних транспортних засобів (смуга руху в напрямку вул. В.Котика);

- даними висновку автотехнічної експертизи №529А від 26.01.2016 року, в тій частині, що водій мопеда «Honda Dio» ОСОБА_6 , в заданій дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, і відповідно до його показів (побачив автомобіль на відстані 14,3 м) не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки мопеда;

- даними висновку автотехнічної експертизи №530А від 26.01.2016 року, з якого слідує, що водій автомобіля марки «Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в заданій дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 9.2б, 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість у водія ОСОБА_4 уникнути зіткнення з мопедом «Honda Dio», який рухався в зустрічному напрямку, залежала від виконання ним вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто виконуючи вимоги даного пункту ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мопедом;

- даними висновку автотехнічної експертизи №55А від 24.03.2016 року, з якого слідує, що в заданій дорожній ситуації дії водія мопеда «Honda Dio» ОСОБА_6 не суперечили вимогам п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору до виникнення заданої дорожньо-транспортної пригоди призвели дії водія автомобіля марки «Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 10.4 ПДР України;

- даними висновку автотехнічної експертизи №320А від 02.09.2016 року, з якого слідує, що при заданих обставинах пригоди, згідно показів та проведених слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_16 (про те, що ОСОБА_6 рухався на мопеді по пр. Миру в зустрічному напрямку), технічна можливість у водія ОСОБА_4 , який виконував маневр повороту ліворуч, уникнути зіткнення з мопедом ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку, залежала від виконання ним вимог п. 10.4 ПДР України, виконуючи вимоги якого він мав технічну можливість уникнути зіткнення;

- показаннями експерта ОСОБА_20 , який в судовому засіданні підтвердив надані ним висновки судової автотехнічної експертизи №55А, №320А, №529А, №530А, вказавши при цьому, що відповідно до абз. 2 п. 10.4 ПДР України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам. Технічна можливість водія ОСОБА_4 уникнути зіткнення залежала саме від виконання даного пункту Правил дорожнього руху. За даними матеріалів кримінального провадження, зокрема як слідує з показань свідків та проведених з ними слідчих експериментів мопед рухався по пр.Миру, тобто в зустрічному напрямку. Небезпека для руху мопеда в даному випадку виникла в момент зміни напрямку руху автомобіля (початок маневру повороту ліворуч).

Враховуючи те, що судово-автотехнічні, трасологічні експертизи проводились кваліфікованими фахівцями в цих галузях, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. Такі висновки експертів узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження, підтверджують показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , які є послідовними та переконливими.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано.

Під час судового розгляду, зважаючи на принцип диспозитивності кримінального провадження, судом прийнята відмова прокурора від допиту свідка ОСОБА_21 . Розуміючи своє право на допит вказаного свідка, обвинувачений, захисник та потерпілий не наполягали на його допиті.

Також у судовому засіданні сторона захисту відмовилася від допиту свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , і така відмова прийнята судом. Прокурор та потерпілий не наполягали на їх допиті.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що влітку 2015 року, в обідній період часу, вийшов за рогу будинку та переходив дорогу на перехресті вул. Чкалова та Пр.Миру в м. Шепетівка. Коли знаходився на пішохідному переході, повернув голову праворуч та помітив неподалік магазину «Подолянка», а саме на проїзній частині, на правій смузі руху в напрямку міського ринку, дорожньо-транспортну пригоду. Самого моменту зіткнення мопеда та автомобіля, напрямок руху мопеда не бачив. По головній дорозі мопеда не бачив. В подальшому дізнався, що автомобіль, який потрапив у ДТП належить його сусіду ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що влітку 2015 року знаходився у своїй квартирі та почув сильний звук удару по металу. Вийшов на вулицю і побачив, що напроти будинку №46, де розташований магазин «Подолянка», сталося ДТП. Бачив автомобіль, що належить його сусідові ОСОБА_4 , біля якого лежав скутер та поранений чоловік, в якого була пошкоджена нога, чув від нього запах алкоголю. Біля потерпілого знаходився його знайомий ОСОБА_26 Праве крило автомобіля ОСОБА_4 було пошкоджено. Через декілька хвилин приїхала карета швидкої допомоги і потерпілого забрали до лікарні. Як сталася дана пригода, напрямки руху транспортних засобів, момент зіткнення він не бачив.

Вказані свідки пояснили, що не знають причини ДТП, моменту зіткнення і напрямки руху транспортних засобів не бачили, а тому такі показання як не підтверджують, так і не спростовують, винність ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху за встановлених обставин.

Суд відхиляє посилання обвинуваченого на те, що ОСОБА_6 міг виїхати з другорядної дороги поряд з магазином або з-під арки в будинку чи з іншої прилеглої території і він не зобов`язаний був давати йому перевагу у русі, оскільки такі посилання є виключно його припущеннями, спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , у яких відсутні підстави обмовляти обвинуваченого.

Щодо доводів сторони захисту та свідка ОСОБА_25 про те, що ОСОБА_6 міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння, то вони об`єктивно нічим не підтверджені, спростовуються результатами аналізу №1055/1056 від 13.08.2015р., відповідно до яких в крові/сечі ОСОБА_6 алкоголю не виявлено.

Безпідставними є також посилання захисника на те, що допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_25 перебували у стані алкогольного сп`яніння, а відтак їх показання є недопустимими доказами, з огляду на те, що до, під час та після допиту означених свідків жоден із учасників судового провадження, в тому числі й захисник, із відповідними заявами до суду не зверталися, про це суду не повідомляли, більше того, брали активну участь у їх допиті, об`єктивно нічим не підтверджені, свідки від давання показань не відмовлялися.

З приводу відсутності повноважень у прокурорів ОСОБА_27 та ОСОБА_3 , то суд звертає увагу захисника на те, що згідно з постановою заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури від 05.01.2016р. (том 1, а. 8) визначена група прокурорів у даному кримінальному провадженні, серед яких є ОСОБА_27 , який затверджував обвинувальний акт та брав участь під час підготовчого судового засідання, та ОСОБА_3 , яка підтримувала обвинувачення під час судового розгляду, відводи яким стороною захисту не заявлялися.

Суд визнає також необґрунтованими посилання захисника та обвинуваченого на те, що висновки судової автотехнічної експертизи є недопустимими доказами як виконані на підставі показань ОСОБА_4 , який перебував на той час у статусі свідка, а в подальшому визнаний підозрюваним та обвинуваченим.
Так, Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.
Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.
Частиною першою статті 87 КПК передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд зауважує, що отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої цієї статті дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.
Так, пунктом 6 частини другої статті 87 КПК передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод діяння з отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.
ОСОБА_4 , викладаючи власну версію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, твердив про відсутність своєї винуватості у її наслідках, про дотримання ним правил дорожнього руху. Такі його твердження слідчий, відповідно до вимог частини другої статті 9 КПК, зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити та у разі їх підтвердження прийняти процесуальне рішення про закриття цього кримінального провадження за реабілітуючими обставинами. Саме з метою перевірки й уточнення наданих ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_16 відомостей щодо обставин ДТП були призначені та проведені автотехнічні експертизи. Їх проведенню передувало роз`яснення ОСОБА_4 права не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні вказаних експертиз слідчим були вчинені діяння, якими були б порушені права чи свободи ОСОБА_4 , або слідчий у будь-якій формі примушував би його до визнання своєї винуватості у ДТП. Не було у слідчого й достатніх даних вважати, що надалі ОСОБА_4 буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим. Тільки після отримання висновків автотехнічної експертизи, відповідно до яких надані ОСОБА_4 відомості щодо обставин ДТП визнані неспроможними з технічної точки зору, йому було оголошено про підозру (30.09.2016р.)
Крім того, вихідні дані для проведення цих експертиз бралися з показань потерпілого ОСОБА_6 , протоколу огляду місця події, протоколів огляду транспортних засобів, інших матеріалів кримінального провадження, тобто в основу даних експертиз не були покладені лише показання дані ОСОБА_4 в якості свідка.
Вказані обставини свідчать про відсутність істотного порушення прав та свобод ОСОБА_4 , а відтак і відсутність підстав вважати недопустимими доказами висновки судових автотехнічних експертиз №529а, №530а, №55а, №320а.
З положень ст. 332 КПК України слідує, що під час судового розгляду експертиза може призначатися лише за клопотанням сторони кримінального провадження, за виключенням випадків, коли суду надані кілька висновків експертів, які суперечить один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності, або з підстав, передбачених ч. 2 ст. 509 КПК.
Сторона захисту у судовому засіданні не заявляла клопотань про призначення автотехнічної експертизи, підстави для її призначення за ініціативою суду відсутні.
Щодо визначення часу вчинення дорожньо-транспортної пригоди, то суд враховує дані картки виїзду бригади швидкої медичної допомоги № НОМЕР_2 від 07.08.2015р., в якій зазначений час виклику 14 год. 29 хв. 07.08.2015р. та показання обвинуваченого, свідків про те, що після пригоди відразу викликали швидку допомогу, а тому на підставі сукупності доказів судом встановлено, що час вчинення злочину є 07.08.2015р. близько 14 год. 20 хв.
Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події та протоколи слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_16 не є належними і допустимими доказами, оскільки не містять положень про роз`яснення прав і обов`язків понятим, відсутні їх підписи спростовуються даними цих протоколів (том 1, а. 9, а. 97, а. 189, а. 195), в яких значиться, що перед початком огляду всім особам, які беруть участь під час слідчої дії роз`яснені їх права та обов`язки, в тому числі понятим, статисту ст.ст. 11, 13, 15, 66, 223 КПК України та містяться підписи понятих і не містять будь-яких зауважень.
Вказані протоколи слідчих дій та протоколи огляду речових доказів відповідають вимогам статтей 104-107 КПК України, а тому посилання захисника на їх неналежність та недопустимість є безпідставними.
Крім того, відповідно до вимог ч. 7 ст. 223 КПК України участь понятих під час огляду місця події та огляду речових доказів не є обов`язковою.
Фотознімки, які містяться в матеріалах кримінального провадження та вчинені після того як транспортували потерпілого (т. 1, а. 244-245, т. 3) не спростовують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ДТП за встановлених обставин, якого не обвинувачують у перевищенні швидкості руху, не спростовують показання потерпілого в тій частині, що біля бордюру інших автомобілів не було. Наявність припаркованих автомобілів біля бордюру з правого боку відносно умовного руху потерпілого по головній дорозі на фотознімку не підтверджує їх знаходження під час ДТП. Як зазначив сам обвинувачений, автомобіль білого кольору припаркований біля бордюру, належить адвокату, який приїхав на місце події для надання правової допомоги.
Згідно з ч. 1,2 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Про застосування технічних засобів фіксування процесуальної дії заздалегідь повідомляються особи, які беруть участь у процесуальній дії.
При цьому ч. 2, 3 ст. 104 КПК України встановлено, що у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі, який повинен містити інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.
Судом встановлено, що ні ОСОБА_4 , ні його захисник, клопотання про застосування технічних засобів фіксування слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_16 не заявляли, про їх застосування нікого не повідомляли, в протоколах не зазначено про відеофіксацію цих процесуальних дій, вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому, виходячи з положень ст.ст. 85, 86 КПК України суд визнає відеозаписи слідчих експериментів, які надані стороною захисту неналежними і недопустимими доказами.
Перебування потерпілого за кермом без шолому та керування транспортним засобом без реєстраційного номеру є адміністративними правопорушеннями і у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що наступили не перебувають.
Інші доводи сторони захисту висновки суду не спростовують.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним тяжким, але в даному конкретному випадку становить підвищену суспільну небезпеку у зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху, внаслідок чого потерпілий отримав тяжке тілесне ушкодження, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 є особою похилого віку, пенсіонер, хворіє ішемічною хворобою серця, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин з необережності, у вчиненому не розкаявся, шкоду не відшкодував.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на викладене та враховуючи вік обвинуваченого, стан його здоров`я, наслідки, що настали, а також характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень, відсутність щирого каяття, думку потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
При визначенні іспитового строку та строку позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує вищевикладені обставини, думку потерпілого щодо суворого покарання, а також законослухняну поведінку ОСОБА_4 до вчинення злочину, форму вини, те, що він в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Вирішуючи питання цивільних позовів , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та епікризів потерпілого, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні 6 разів (98 днів), його реабілітація тривала більше року і триває надалі, що потребувало значних сил для перенесення фізичного та душевного болю. За весь період тривалого лікування потерпілий неодноразово був реанімований, переніс ряд складних оперативних втручань, пошкоджені важливі для життя органи, переніс післяопераційну вентральну грижу, тромбоемболію дрібних гілок легеневої артерії, гостру серцево-судинну недостатність. Було застосовано лапаротомію, ушивання печінки, ревізія дренування черевної порожнини, внаслідок чого тривалий час був прикутий до ліжка та знаходився у безпорадному стані. У зв`язку з відкритим переломом правої стегнової кістки, переломом правового наколінника, масового пошкодження м`яких тканин правого стегна переніс декілька операцій, для усунення відкритого перелому встановлені дроти і шпиці ОСОБА_28 . У зв`язку з розривом печінки, забоєм живота та внутрішньої кровотечі потребував особливого харчування. За час лікування в короткий проміжок часу було проведено значна кількість рентгенологічних досліджень (близько 18-ти), проведено КТ головного мозку, отримана значна кількість медичних препаратів та ліків, у тому числі антибіотиків. Внаслідок тривалого лікування був переведений на більш легку працю.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 зазнав фізичного болю та душевних страждань, переніс стрес, змушений був проходити курс лікування, терпів неприємні та болісні лікувальні процедури, тривалий час лікувався, потребував стороннього догляду, вимушено втратив соціальні зв`язки з оточуючими, що безумовно призвело до зміни його звичного способу життя та викликало додаткові витрати матеріального характеру.

Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_6 , їх наслідків, тривалості його лікування, глибини фізичних та душевних страждань, принципів розумності та справедливості, з врахуванням того, що моральна шкода не є способом збагачення, на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 суд знаходить стягнути з винного ОСОБА_4 100 000 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 позовних вимог до страхової компанії «Універсальна», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 , не заявляв, а тому доводи захисту про стягнення коштів зі страхової компанії є безпідставними.
Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями.

Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.

Відповідно до п. 2 цього Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарних хворих або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворих із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілих за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжкодня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Встановлено, що Шепетівська центральна районна лікарня є лікувально-профілактичним закладом, заснованим на спільній власності територіальної громади Шепетівського району.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з районних бюджетів належать видатки на охорону здоров`я, а саме: первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги).

Потерпілий ОСОБА_6 у зв`язку із заподіянням йому тяжкого тілесного ушкодження внаслідок ДТП, перебував на стаціонарному лікуванні в Шепетівській ЦРЛ з 07.08.2015р. по 01.09.2015р. - 25 ліжко-днів, з 05.09.2015р. по 11.09.2015р. - 6 л/днів, з 24.11.2015р. по 11.12.2015р. - 17 л/днів, з 22.03.2016р. по 06.04.2016р. - 15 л/днів, з 22.07.2016р. по 10.08.2016р. - 19 л/днів, з 21.09.2016р. по 07.10.2016р. 16л/днів, витрати на його лікування становлять 30 492,32 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 , як з винної особи у вчиненні злочину, на користь Шепетівської районної державної адміністрації для зарахування в районний бюджет на рахунок перерахування комунальному закладу Шепетівської районної ради «Шепетівська центральна районна лікарня».
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання).

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 100 000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди. В решті позову відмовити.
Цивільний позов прокурора Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Шепетівської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Шепетівської районної державної адміністрації для зарахування в районний бюджет на рахунок перерахування комунальному закладу Шепетівської районної ради «Шепетівська центральна районна лікарня» на р/р 7812 в ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013, код 24060300 витрати на стаціонарне лікування в Шепетівській ЦРЛ потерпілого ОСОБА_6 від злочину в сумі 30 492 грн. 32 коп.

Речові докази: автомобіль марки «Sеаt Тоledo», д.н.з. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_4 ; мопед «Honda Dio» передати потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз у сумі 4664 грн. 67 коп. в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1