АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судових засідань ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 04.02.2017 року, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 та діючого в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 06.02.2017 року,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_8 , - задоволено та застосовано до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в с. Ялосовець, Хорольського р-ну, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, працюючого оператором швейного виробництва, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 квітня 2017 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначено запобіжний захід у вигляді застави в

Єдиний унікальний № 727/1107/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11-сс/794/33/17 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України
розмірі 32000 (тридцяти двох тисяч) гривень.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
На вказану ухвалу слідчого судді підозрюваним ОСОБА_5 та діючим в його інтересах захисником - адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій вони просять скасувати зазначену ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, за якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 по суті оголошеної йому підозри винним себе визнав повністю, у скоєному щиросердечно розкаявся, сприяв органу досудового розслідування у встановленні істини по даному провадженню, попросив вибачення особисто у потерпілої ОСОБА_10 під час одночасного їх допиту 04.02.2017 р.
Крім цього, по даному провадженню вже проведено значну кількість слідчих розшукових дій та процесуальних дій, а тому посилання слідчого судді в ухвалі на ризики, а саме на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є формальними та не підтвердженні будь-якими доказами в судовому засіданні.
Вважають, що слідчим суддею необґрунтовано було відмовлено в задоволенні усного клопотання сторони захисту про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, зазначених у ч. 5 ст. 194 КПК України, виходячи з того, що ОСОБА_5 неодноразово повідомляв слідчому судді про відсутність у нього та його родичів коштів для сплати застави.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_5 та діючого в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, просили апеляційний суд ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, зазначених у ч. 5 ст. 194 КПК України, з підстав наведених в апеляційній скарзі, міркування прокурора, який довів обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вказав на те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою в даному конкретному випадку буде недостатнім та недоцільним, а тому просив ухвалу

районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП України в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 04.02.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

04 лютого 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

05.02.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він під час тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 , в період часу з 07 год. 20 хв. до 19 год. 20 хв. 02.02.2017 року переслідуючи корисливу мету спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, а також потерпілого ОСОБА_12 , шляхом вільного доступу зі столика таємно викрав ноутбук марки «Асус», вартість якого становить 5000 гривень, плазмовий телевізор марки «Тошіба» вартістю10500 гривень, колонки вартістю 1300 гривень та навушники марки «Піонер» вартістю 1000 гривень, чим спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_12 на загальну суму 17800 грн.

Після чого, ОСОБА_5 із вказаної вище квартири пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Поряд з цим, 04.02.2017 року близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, маючи на меті незаконне збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи в під`їзді № 13, будинку АДРЕСА_3 , відкрито заволодів жіночою сумкою, яка належить ОСОБА_10 , вартість якої становить 1500 грн., в якій знаходилися особисті речі, а саме жіночі парфуми «Гучі», вартістю 1000 грн., шкіряний гаманець чорного кольору, вартість якого становить 100 грн., в якому були

грошові кошти в сумі 20 грн. та дві пластикові картки «Приват-Банк», сережки білого недорогоцінного металу з червоними камінцями, вартістю 100 грн., срібний ланцюжок вартість якого становить 700 грн. на якому знаходився хрестик з червоним камінцем вартістю 100 грн., косметичка в якій знаходилась декоративна косметика на загальну вартість 300 грн., гребінець вартістю 75 грн., окуляри вартість яких становить 250 грн. та навушники вартістю 150 грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 4295 грн.
Досудовим розслідуванням зібрано докази, які з великою вірогідністю свідчать про те, що дії ОСОБА_5 , які були вчинені ним можуть бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

06.02.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погодженого з прокурором, та обираючи його, слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, а також те, що зазначені ризики свідчать про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки з місця вчинення злочину зник, вчинити інші кримінальні правопорушення, так як вчинив 02 та 04 лютого 2017 року корисливі злочини з метою особистого збагачення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, судом враховано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжкого злочину, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З таким рішенням районного суду погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів поданих разом із клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, вбачається, що ОСОБА_5 є особою не судимою, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років та відповідно до шести років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Слідчий в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженого з прокурором, навів обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, один з яких у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду (в зв`язку із тим, що немає постійного місця проживання); незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, за таких обставин неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з урахуванням того, що поведінка останнього може бути неконтрольована, а тому судом дотриманні вищевказані норми законодавства.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, неможливо.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну поведінку підозрюваного і в даному конкретному випадку є необхіднім і достатнім.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_5 та діючого в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Не допустив районний суд порушень і при вирішенні питання щодо застави, визначивши її в межах, встановлених ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 та діючого в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 06.02.2017 року, якою клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_8 , - задоволено та застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя