Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/210/17-к
Провадження № 1-кп/499/40/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2017 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого,захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000311 від 03.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області, проживаючого АДРЕСА_1 , одружений, на утримані має малолітню дитину, працює в ПП «Таврія Плюс» керуючим магазину, з середньою освітою, в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
21.08.2016 близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи на стадіоні, що розташований в смт.Петрівка Іванівського району Одеської області в якості гравця, під час футбольного матчу між командами «Вікторія» (смт Іванівка Іванівського району) та «Портофіно» (смт Петрівка Іванівського району) між ним та суддею даного матчу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , виникла сварка. Під час даної сварки ОСОБА_7 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від цього удару ОСОБА_5 , впав на землю та втратив свідомість, а ОСОБА_7 пішов з футбольного поля.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №78 від 26.10.2016, у ОСОБА_5 , були наступні тілесні ушкодження: синці обличчя, що мають поверхневий характер та незначні скороминучі наслідки (не більше 6 днів) та забійна рана обличчя, яка спричиняє короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але не менше 21 днів) і згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Закриті переломи правої виличної кістки, стінок гайморових пазух обличчя, які викликають тривалий розлад здоров`я (термін загоєння переломів більше 21 дня) згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 в скоєному діянні визнав себе винним повністю. При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості його свідчень суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначені обставини. Сумнівів у добровільності його позиції у суду не виникло. Судом також було роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту, обвинувачений ОСОБА_7 суду показав, що 21.08.2016 близько 19 години 30 хвилин на стадіоні, що розташований в смт. Петрівка Іванівського району Одеської області, під час футбольного матчу між командами «Вікторія» (смт Іванівка Іванівського району) та «Портофіно» (смт Петрівка Іванівського району) на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , від вказаного удару потерпілий ОСОБА_5 , впав на землю та втратив свідомість, а він пішов з футбольного поля. Свою вину у скоєному діянні він визнав повністю, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини по кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.122, ч. 1 ст.296 КК України, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, в скоєному розкаявся, та запевнив суд, що в подальшому подібне вчиняти намірів не має.

Крім того, судом було встановлено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №78 від 26.10.2016 р. у ОСОБА_5 , були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці обличчя, що мають поверхневий характер та незначні скороминучі наслідки (не більше 6 днів) та забійна рана обличчя, яка спричиняє короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але не менше 21 днів) і згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Закриті переломи правої виличної кістки, стінок гайморових пазух обличчя, які викликають тривалий розлад здоров`я (термін загоєння переломів більше 21 дня) згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Вислухавши показання обвинуваченого, доповідь прокурора, захисника обвинуваченого, потерпілого та його представника, вчинене ОСОБА_7 діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом
Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України суд бере до уваги і визнає, що обставини які обтяжують покарання ОСОБА_7 - відсутні.

При призначенні ОСОБА_7 , покарання суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин обтяжуючих провину обвинуваченого.
З урахуванням викладених вище обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також даних про обвинуваченого як про особу, що має постійне місце проживання, на піклуванні перебуває також малолітня дитина, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, не знайшовши підстав для призначення обвинуваченому іншого більш суворого виду покарання, передбаченого в альтернативній санкції статті, слід призначити обвинуваченому покарання за вчинені діяння у вигляді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.122 та ч.1 ст. 296 КК України.
При цьому, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання у виді обмеження волі з встановленням іспитового строку, у зв`язку з чим, слід застосувати положення ст.ст.75, 76 КК України.
Потерпілим по справі ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження подано цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь суму грошовий коштів в розмірі 250000 гривень з них 50 000 гривень в рахунок погашення матеріальної шкоди завданої злочином та 200 000 гривень відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги стосовно відшкодування 50 000 гривень матеріальної шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що ним було понесено витрати, а саме: придбано лікарські засоби, препарати, матеріали медичного призначення за час лікування, та для подальшого стаціонарного лікування та хірургічної операції обличчя, а також необхідності в майбутньому придбання медикаментів у післяопераційний період.
Суд, вислухавши потерпілого, його представника по справі, прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, дослідивши докази надані в обґрунтування позовних вимог прийшов до висновку про те, що цивільний позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілим суду в якості доказів матеріальної шкоди надано квитанції, чеки та інша документація що підтверджує витрати на суму 5242,91 гривні. Доказів щодо витрат на іншу суму потерпілим не надано. Вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, у вигляді витрат на реабілітацію в подальшому суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Обвинувачений позовні вимоги на суму 5242,91 гривні визнав, стосовно суми яка не обґрунтована та доказами не підтверджена заперечував.

Суд враховуючи ч.1 ст.1166 ЦК України вважає, що стягненню з обвинуваченого підлягає шкода в розмірі, який підтверджений доказами та є обґрунтованим, тобто на суму 5242,91 гривні, в іншій частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити в зв`язку необґрунтованістю.

Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень, то суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги з таких підстав.

Потерпілий обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що в момент отримання тілесних ушкоджень переніс значний фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху за своє життя та здоров`я. в подальшому проходив стаціонарне лікування, терпів болісні лікувальні та діагностичні процедури. В період стаціонарного лікування потребував зовнішньої допомоги з боку близьких та почувався як джерело клопоту та обмежень для близьких. Змінився життєвий уклад відчуваються болісні відчуття та за станом здоров`я не може займатися спортом та суддівством матчів. Наслідки події потягли нераціональне витрачання часу на лікування та ін..

Відповідно до ст..23 ЦК України особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як встановлено в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину щодо ОСОБА_5 доведена, та в судовому засіданні встановлено, характер, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі

інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як вбачається з характеру кримінального правопорушення, обставин при яких було вчинене правопорушення суд приходить до висновку, що обвинуваченим було завдано моральної шкоди потерпілому, яка полягала у принижені честі і гідності ОСОБА_5 , який на момент вчинення злочину був арбітром футбольного матчу при значній кількості людей, було завдано моральні переживання в зв`язку з ушкодженнями здоров`я внаслідок протиправних дій, було порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, емоційний стрес.

Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потепілий, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує її глибину, тривалість страждань, розмір моральної шкоди визнаний позивачем, розмір мінімальної заробітної плати та затвердженні розміри прожиткового мінімуму на одну особу, для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення на час розгляду справ та з урахуванням розумності та справедливості.

Обвинувачений позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди визнав в розмірі 5 000 гривень.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди на суму 80000 гривень, в іншій частині відмовити.

Судові витрати по справі відсутні. Речових доказів по справі не має.
Запобіжні заходи не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у:
- вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання 2 (два) роки обмеження волі;
- вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточно покарання 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік.
У відповідності зі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи,періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов по справі задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 5242,91 грн. та моральну шкоду в розмірі 80000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.
Судові витрати по справі відсутні. Речових доказів по справі не має.
Запобіжні заходи не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1