Справа № 428/2050/17
Провадження № 11-сс/782/55/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши 29 березня 2017 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 березня 2017 року

ВСТАНОВИЛА
Відповідно до клопотання слідчого сторона кримінального провадження вказує, що СВ Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2017 року приблизно о 23.35 годині ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Нyindai Elantra», д/з НОМЕР_1 , перетинаючи перехрестя пр. Хіміків та вул. Менделєєва м. Сєвєродонецька, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спричинивши їм тілесні ушкодження.

У ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був виявлений та вилучений вказаний автомобіль марки «Нyindai Elantra», який належить ОСОБА_5 , та який мав механічні пошкодження, характерні для вказаного ДТП.

У клопотанні про арешт майна слідчий посилався на те, що даний транспортний засіб зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та в подальшому матиме значення речового доказу у справі, а оскільки існує реальна загроза зміни або знищення вказаного майна, з метою його збереження необхідно накласти арешт на автомобіль, що належить ОСОБА_5 .

Слідчий суддя посилаючись на ст.ст. 167, 170 КПК щодо підстав тимчасового вилучення майна та накладення арешту майна дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання та арешту тимчасово вилученого майна, вказаного в клопотанні, оскільки даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, а саме є речовим доказом у справі, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке зберегло на собі його сліди, та, крім того, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження вважає те, що за змістом ст.ст. 392, 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення», в даному випадку з 24.03.2017 року.

Щодо незаконності ухвали слідчого судді посилається на те, що відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. При цьому майно, яке було вилучено 26.02.2017 року автомобіль «Нyindai Elantra», було арештовано лише 02.03.2017 року, тобто з порушенням строків передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України. Згідно з ст. 173 КПК України, де вказані підстави, щодо вирішення питання про арешт майна, зазначено вимогу, яка має містити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). Окрім того посилається на ст. 174 КПК України, яка визначає підстави скасування арешту майна.

При апеляційному розгляді:

- заявник, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, підтримав її вимоги, пославшись на її доводи, додавши, що був повідомлений про час та місце розгляду клопотання слідчого, однак з поважних причин не з`явився;

- прокурор, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, заперечував проти задоволення її вимог, пославшись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

- слідчий підтримав вимоги клопотання про накладення арешту, вказавши про необхідність проведення слідчих дій з використанням цього автомобіля.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи заявника та прокурора, думку слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Колегія суддів вважає, зважаючи на доводи, викладені в апеляційній скарзі, яка подана 27.03.2017 року, що у відповідності до другого абзацу ч. 3 ст. 395 КПК України, захисник не пропустив строк апеляційного оскарження.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про арешт майна повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи дане клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, прийшов до обґрунтованого висновку про існування достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке просив накласти арешт слідчий, може бути знищено чи пошкоджене, вказане клопотання слідчого, за наявності для цього правових підстав, було задоволено.

Колегія суддів вважає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Посилання захисника на п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, за відсутності повідомлення про підозру ОСОБА_5 , є безгрунтовними, оскільки підставою для накладення арешту на майно є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У даному випадку, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.

Так само є безпідставними доводи захисника про порушення слідчим суддею строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, через те, що слідчий звернувся з відповідним клопотанням про арешт майна 27.02.2017 року, а саме на наступний день після тимчасового вилучення майна.

Порушення слідчим суддею строку визначеного ч. 1 ст. 172 КПК України не є підставою для відмови в задоволені клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3