Провадження №11-кп/772/642/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2016 року за №0004392 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційною скаргою з доповненнями прокурора ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 08.04.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 15 ч.3, 190 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначено покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.04.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 25.11.2016 року.

На підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2016 року до 25.11.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 засуджений 08.04.2015 року Новозаводським районним суду м. Чернігова на 3 роки позбавлення волі, проте відбуваючи покарання у виправній колонії № 86 УДПтС України у Вінницькій області, неодноразово порушував режим відбування покарання, а саме: 29.02.2016 року близько 17:10 год. засуджений ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , у третьому локальному секторі житлової зони створили конфліктну ситуацію із засудженим ОСОБА_11 , що при подальшому розвитку могло призвести до фізичної розправи між засудженими. Конфлікт було припинено. Своїми діями засуджений ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. 3,4 ст. 107 КВК України, розділ 3 ПВР УВП та негативно впливає на основну масу засуджених, за що 02.03.2016 засудженого ОСОБА_7 було поміщено до приміщення камерного типу.
Крім того, засуджений ОСОБА_12 , не ставши на шлях виправлення, допустив порушення режиму покарання, а саме 28.03.2016 року о 11.05 год., начальником відділення СПС №3 було виявлено, що в приміщенні камерного типу №8 забруднено та не прибрано. Згідно графіку чергування прибирання повинен здійснювати засуджений ОСОБА_7 , якому було запропоновано приступити до прибирання камери, надано необхідний інвентар, вказано об`єм роботи та запропоновано приступити до їх виконання, але засуджений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився від виконання вказаних робіт, повідомив, що відмовляється від даної роботи із власних переконань. Із даним засудженим було проведено бесіду індивідуального виховного характеру, в ході якої додатково доведено та роз`яснено права та обов`язки засуджених згідно ст. 107 КВК України, попереджено про дисциплінарну та кримінальну відповідальність у разі невиконання законної вимоги представника адміністрації, згідно ст. 132 КВК України та ст. 391 КК України, після чого повторно вказаний об`єм роботи та поставлено законну вимогу приступити до її виконання. На що засуджений ОСОБА_7 повторно в категоричній формі відмовився від виконання вказаних робіт, поводив себе нетактовно, виказував обурення та невдоволення режимом відбування покарання. Своїми діями засуджений ОСОБА_7 порушив ст.107 КВК України та п. 29 ПВР УВП.
Так, 16.05.2016 року о 11:30 год. виконуючим обов`язки начальника відділення СПС №3 було здійснено обхід прилеглої території відділення СПС №3 та виявлено, що біля входу у відділення СПС №3 територія забруднена та не прибиралась. Згідно графіку чергування прибирання повинен здійснювати засуджений ОСОБА_7 , якому було запропоновано замести територію біля входу у відділення СПС №3 надано необхідний інвентар та запропоновано приступити до прибирання. Засуджений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився від виконання вказаної роботи, почав виражатися нецензурною лексикою, висловлював невдоволення режимом відбування покарання, висловлював наміри спровокувати інших засуджених до протиправних дій. Із даним засудженим було проведено бесіду індивідуального виховного характеру, в ході якої додатково доведено та роз`яснено права та обов`язки засуджених згідно ст. 107 КВК України, попереджено про дисциплінарну та кримінальну відповідальність у разі невиконання законної вимоги представника адміністрації, згідно ст. 132 КВК України та ст. 391 КК України, після чого повторно вказаний об`єм роботи та поставлено законну вимогу приступити до її виконання. На що засуджений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу представника адміністрації, замести територію біля входу у відділення СПС №3 поводив себе нетактовно, виказував обурення та невдоволення режимом відбування покарання. Своїми діями засуджений ОСОБА_7 порушив ст. 107 КВК України та розділ З ПВР УВП, за що 25.05.2016 року оголошено догану.
Крім того, 25.05.2016 року о 11:30 год. виконуючим обов`язки начальника відділення СПС №3 було здійснено обхід кімнати для прийому їжі відділення СПС №3 та виявлено, що дана кімната забруднена та не прибиралася. Згідно графіку прибирання кімнати для прийому їжі відділення СПС №3 прибирання повинен здійснювати засуджений ОСОБА_7 , якому було запропоновано замести підлогу та здійснити вологе прибирання кімнати для прийому їжі відділення СПС №3, надано необхідний робочий інвентар та запропоновано приступити до прибирання. Засуджений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився від виконання вказаної роботи, почав виражатися нецензурною лексикою, висловлював невдоволення режимом відбування покарання, висловлював наміри спровокувати інших засуджених до протиправних дій. Із засудженим було проведено бесіду індивідуального виховного характеру, в ході якої додатково доведено та роз`яснено права та обов`язки засуджених згідно ст. 107 КВК України, попереджено про дисциплінарну та кримінальну відповідальність у разі невиконання законної вимоги представника адміністрації, згідно ст.132 КВК України та ст. 391 КК України, після чого повторно вказаний об`єм роботи та поставлено законну вимогу приступити до її виконання. На що засуджений ОСОБА_7 повторно в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу представника адміністрації, замести підлогу та здійснити вологе прибирання кімнати для прийому їжі відділення СПС №3, поводив себе нетактовно висловлював невдоволення режимом відбування покарання. Своїми діями засуджений ОСОБА_7 порушив ст. 107 КВК України та розділ З ПВР УВП, за що 26.05.2016 оголошено сувору догану.
В подальшому, 07.06.2016 року о 10.45 год. засуджений ОСОБА_7 , не ставши на шлях виправлення повторно допустив порушення режиму покарання. Так, засудженому відділення СПС №3 ОСОБА_7 було запропоновано приступити до прибирання кімнати для прийому їжі, замести підлогу та здійснити вологе прибирання згідно затвердженого графіку чергування по благоустрою приміщень та території установи, надано необхідний робочий інвентар, вказано об`єм роботи, однак засуджений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився від виконання вказаних робіт, почав виражатися нецензурною лексикою, висловлював невдоволення режимом відбування покарання, висловлював наміри спровокувати інших засуджених до протиправних дій, що могло їх спровокувати до створення конфліктної ситуації із даним засудженим. Такими своїми діями засуджений ОСОБА_7 порушив ст. 9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законі вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3, 4 ст. 107 КВК України, розділ 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань згідно яких засуджені зобов`язані виконувати всі законі вимоги персоналу колонії. При цьому ОСОБА_7 був одягнений та взутий за сезоном, а також забезпечений необхідним робочим інвентарем та за станом здоров`я засуджений ОСОБА_7 міг залучатись до праці.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначене судом покарання, просить змінити вирок, а саме початок строку відбування покарання рахувати з дня перебування його в СІЗО 25.07.2016 року та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25 липня 2017 року по день набрання вироком законної сили. Вважає, що судом у вироку строки визначено не вірно.

Прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 391 КК України у виді 2 років 11 місяців позбавлення волі, підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 8.04.2015 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді трьох років позбавлення волі. На підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 25.07.2016 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Також прокурор у своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на оскарження вироку, оскільки копію судового рішення ним було отримано 6 грудня 2016 року.

Заслухавши доповідь головуючого судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги з доповненнями прокурора ОСОБА_9 та заперечення проти апеляційної скарги засудженого в частині обрахунку початку строку відбування покарання з дня перебування в СІЗО, виступ засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги прокурора в частині призначення більш суворого покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, суд вважає, що слід поновити прокурору строк на апеляційне оскарження вироку, а апеляційні скарги сторони обвинувачення та захисту задовольнити частково.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 391 КК України є вірною.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах та ніким не оспорюється.

Доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, щодо м`якості призначеного покарання колегія суддів вважає необґрунтованими та не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому в повній мірі виконав вимоги ст. 65, 66 КК України. Правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його негативну характеристику за місцем відбування покарання. Також судом обґрунтовано взято до уваги обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, та обтяжуючу обставину рецедив злочинів.

Покарання призначене засудженому ОСОБА_7 за ст. 391 КК України в межах санкції вказаної статті, відповідає вимогам закону та за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також колегія суддів не вважає за можливе задовольнити вимогу обвинуваченого щодо визначення початку строку відбування покарання з дня перебування його в умовах попереднього ув`язнення з 25.07.2016 року, оскільки обвинуваченому ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні не обирався запобіжний захід, він відбував покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, доводи апеляційних скарг в частині порушення судом кримінального закону при зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, зокрема зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Частина 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ, передбачає зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається у тому числі і строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

З`ясувавши наявність підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, суд першої інстанції мав зарахувати термін перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження до моменту набрання вироком законної сили.

Зі змісту вироку вбачається, що місцевим судом обвинуваченому зараховано термін попереднього ув`язнення лише до постановлення вироку.

У зв`язку з неправильним застосуванням судом положень ст. 72 КК України в частині неправильного зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання рішення суду підлягає зміні.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати строк перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою з часу перебування його в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження до моменту набрання вироком законної сили, а саме постановлення ухвали апеляційним судом, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу з доповненнями прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині зарахування строку покарання змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 25.07.2016 року до вступу вироку в законну силу, тобто до 18.05.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 таким, що відбув покарання.
У зв`язку з повним відбуттям покарання ОСОБА_7 звільнити з-під варти з залу суду.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: