Справа №766/8637/16-к
н/п 1-кп/766/3056/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.06.2016 року внесено до ЄРДР №0002404 щодо:

- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, фізичних вад здоров`я не має, перебуває на обліку у лікаря - психіатра з приводу діагнозу «Шизофренія, параноїдна форма», інвалід ІІ групи, перебуває на обліку в Херсонському обласному наркологічному диспансері з приводу діагнозу «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками», працює двірником без оформлення трудових відносин, проживає за адресою: АДРЕСА_1

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:
ОСОБА_7 19.06.2016 року близько 15-00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в стані неосудності, під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 умисно наніс останньому один удар кухонним ножем в спину в область правої лопатки, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини, проникаюче в легені, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

У судовому засіданні ОСОБА_7 розповів, що дійсно наніс своєму племіннику, який є потерпілим, удар ножем в спину за викладених у клопотанні прокурора обставин, пояснивши, що до цього його підштовхнула поведінка потерпілого, яка передувала цьому та полягала в тому, що він постійно його бив.

Суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_7 зазначеного вище суспільно небезпечного діяння в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження.

Такий висновок суду ґрунтується на сукупності наведених нижче доказів, досліджених судом з урахуванням положень ст.ст. 22, 23 КПК України, обсяг яких був визначений згідно ч. 1 ст. 349 КПК України, які суд визнає належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ОСОБА_7 діяння.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_7 є його рідним дядьком, вони разом проживають. Показав, що перед інкримінованими ОСОБА_7 діями вони разом розпивали спиртні напої, після чого між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої він побив свого дядька, а коли вийшов на вулицю покурити той вийшов за ним та вдарив ножем в спину.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що вона проживає разом з потерпілим та підозрюваним в одному будинку, у червні 2016 року до неї прибігла сусідка ОСОБА_9 та попросила викликати швидку допомогу, повідомила, що ОСОБА_7 вдарив її чоловіка ножем. Бачила у потерпілого рану на спині. Охарактеризувала ОСОБА_7 позитивно, як спокійну людину, зазначила, що він доглядав за хворою матір`ю та працював. Щодо потерпілого вказала, що той пиячить та постійно б`є свого дядька ОСОБА_7 .

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_10 ..
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що потерпілий є її колишнім чоловіком, охарактеризувала його негативно як агресивну та неврівноважену особу, схильну до пияцтва. З приводу ОСОБА_12 зазначила, що він є спокійною, доброю та турботливою людиною. Показала, що в день інкримінованої події була очевидцем сварки між ОСОБА_7 та потерпілим, в ході якої потерпілий побив свого дядька, після чого потерпілий вийшов на вулицю, проте згодом повернувся та повідомив, що дядько вдарив його ножем в спину. Тоді вона бачила рану та кров на спині потерпілого.

Місце вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому діяння, а саме: АДРЕСА_1 , оглянуте та зафіксоване у протоколі огляду місця події від 19.06.2016 року (а.п. 122-123).

Висновком судово-медичної експертизи №150 від 25.07.2016 року (а.п. 130-132) встановлено, що кров на фрагменті тканини з наволочки, яка вилучена в ході огляду місці події, може походити від підозрюваного ОСОБА_7 .. Присутність в цих слідах крові потерпілого ОСОБА_5 не виключається.

Висновком судово-медичної експертизи №151 від 18.07.2016 року (а.п. 135-137) встановлено, що кров на фрагменті тканини, яка вилучена в ході огляду місці події, може походити від людини з такою ж групою крові, в тому числі від потерпілого ОСОБА_5 ..

Кухонний ніж, яким підозрюваний ОСОБА_7 наніс потерпілому поранення, вилучений згідно протоколу огляду від 19.06.2016 року (а.п. 138) Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №92/ц від 22.07.2016 року (а.п. 141-143) на клинку зазначеного ножа виявлено сліди крові, в якій містяться клітині елементи, походження яких від потерпілого ОСОБА_5 не виключається.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №149 від 22.07.2016 року (а.п. 147-149) кров на футболці та спортивних брюках, вилучених відповідно до протоколу огляду від 20.06.2016 року (а.п. 144), може походити від самого підозрюваного ОСОБА_7 або іншої особи з такою ж групою кров. Присутність в цих слідах крові потерпілого ОСОБА_5 не виключається.

Приналежність групи крові ОСОБА_7 до групи А була визначена в ході проведення судово медичної експертизи, про що складено висновок експерта №74 від 20.07.2016 року (а.п. 150).
Згідно висновку експерта №966 від 28.07.2016 року (а.п. 153-154) у потерпілого ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме: у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини проникаюче в праву плевральну порожнину з пошкодженням міжреберної артерії та правої легені, які утворилися від дії колючоріжучого предмета, не виключено 19.06.2016 року від удару ножем, та які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Обставини вчиненого суспільно-небезпечного діяння відображені в протоколі проведення слідчого експерименту від 11.07.2016 р. (а.п. 155-158), згідно якого ОСОБА_7 в присутності двох понятих та захисника на місці показав та продемонстрував, як наніс удар ножем в спину потерпілого. Нанесення ОСОБА_7 удару потерпілому саме за таких обставин та способом, а саме ножем в спину в область правої лопатки, відповідно до висновку експерта №249/966 від 09.08.2016 року(а.п. 161), не виключається.

При цьому, суд не знаходить підстав визнати вказаний протокол проведення слідчого експерименту недопустимим доказом з огляду на стан психічного здоров`я обвинуваченого, про що порушив питання захисник, оскільки сумніватися у достовірності зафіксованих у ньому даних немає, виходячи з того, що вони відповідають іншим об`єктивним доказам у справі.

Оцінивши здобуті органом досудового слідства докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Як вбачається з висновку судово психіатричного експерта №331 від 30.06.2016 року (а.п. 164-170), ОСОБА_13 страждає хронічним психічним захворюванням в формі параноїдної шизофренії, непреривно-прогредієнтною течією з вираженим змішаним типом дефекту, переважно параноїдним. У період часу вчинення суспільно-небезпечного діяння був психічно хворий, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. віддавати собі звіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що ОСОБА_7 потребує госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Захисник вважав за можливе застосувати до ОСОБА_7 більш м`який вид примусових заходів медичного характеру, а саме госпіталізацію до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Суд вважає, що з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини справи та наявні у справі документи, зокрема, з урахуванням даних, що містяться у зазначеному вище висновку судово психіатричного експерта, є достатні підстави визнати, що вказане вище суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 вчинив в стані неосудності.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Статтею 94 того самого Кодексу встановлено вичерпний перелік видів примусових заходів медичного характеру, які можуть бути, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, застосовані судом до таких осіб.

При обранні виду примусового заходу медичного характеру, який має бути заснований до ОСОБА_7 , суд враховує рекомендації комісії лікарів з цього питання, викладені у висновку судово психіатричного експерта №331 від 30.06.2016 року, відповідно до яких ОСОБА_7 рекомендовано застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

При цьому, виходячи з положень ч. 4 цієї статті, згідно яких госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, суд вважає за необхідне погодитися з позицією саме прокурора в частині визначенні виду примусового заходу медичного характеру, який має бути застосований до ОСОБА_7 , а не захисника, оскільки вчинене ОСОБА_7 діяння є таким, яке пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і така позиція прокурора ґрунтується на положеннях ч. 5 тієї самої статті.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує надані у судовому засіданні пояснення лікаря психіатра ОСОБА_14 , яка на даний час безпосередньо здійснює лікування ОСОБА_7 , яка зазначила, що останній потребує лікування в умовах стаціонару.

За таких обставин, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі мають бути прийняті за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд, -

постановив:
ОСОБА_7 за вчинення у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - звільнити від кримінальної відповідальності.

Застосувати до неосудного ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання ухвали законної сили залишити у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 4879,25 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять гривень 25 коп.) грн. прийняти за рахунок держави (а.п. 140, 146, 152, 160, 163, 195-197).

Речові докази у справі: кухонні ножі, футболку та спортивні брюки, фрагмент наволочки подушки, ганчірка білого кольору зі слідами речовини бурого кольору знищити (а.п.198).

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1