Номер провадження: 11-сс/785/513/17
Номер справи місцевого суду: 523/4514/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 27 березня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 128 000 гривень в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0008002 від 19 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 27 березня 2017 року до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 травня 2017 року включно. В якості альтернативного запобіжного заходу визначений розмір застави в у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 128 000 грн. У разі внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, проживає зі своєї дружиною та малолітньою дитиною. Зазначає, що ризики, передбачені положеннями ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні не підтвердженні жодними обставинами, а прокурор в судовому засіданні не довів неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою. Крім того, захисник вказує, що тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 злочинів не може бути єдиною підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку прокурор, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання

під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у незаконних заволодіннях належних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 автомобілів, що було вчинено за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_13 , в кожному епізоді окремо, в період з 18 грудня до 13 лютого 2017 року на території Суворовського району м.Одеси, а також у незакінченому замаху на крадіжку належних ОСОБА_14 автомобільних коліс, вартістю 13 500 грн., вчиненому за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_15 близько 02 години 50 хвилин 25 березня 2017 року за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 89.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , речовими доказами у кримінальному провадженні, протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності та допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин слідчий суддя дав правильну оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та на підставі наданих доказів вірно оцінив всі встановлені під час розгляду клопотання обставини кримінального провадження.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої

Таким чином, згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Крім того, характер та обставини вчинених злочинів, які інкримінується ОСОБА_8 свідчать про реальність ризику того, що у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні ряду корисних злочинів, на теперішній час він не працевлаштований, а отже не має законних джерел доходу, а тому перебуваючи на свободі може продовжити злочинну діяльність та вчиняти інші злочини.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про необхідність застосування до її підзахисного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, вірно визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу в розмірі, достатньому для забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 27 березня 2017 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 травня 2017 року із визначенням розміру застави в сумі 128 000 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4