Справа № 190/1742/16-к
Провадження №1-кп/190/10/17
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальні акти у кримінальному провадженні №1кп/190/10/17 (ЄРДР №0000572, 0000608) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, має загальну середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на вихованні не має, не працюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.07.2013 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, 185 ч.3, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, 28.12.2015 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 01.08.2016 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, якій відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.05.2016 приблизно о 10год 00хв ОСОБА_4 , проходячи повз території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем вирішив викрасти майно, належне останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є незаконною, ОСОБА_4 повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно зайшов на територію вказаного домоволодіння через незачинену на запираючий пристрій хвіртку. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , підійшовши до приміщення жилого будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 та відкривши незачиненні на запираючі пристрої вхідні двері, проник до приміщення будинку, тобто незаконно проник до приміщення вказаної будівлі. Після цього ОСОБА_4 з приміщення вітальні взяв музичний центр марки «GOLDVIP» вартістю 350 грн. 00коп., після чого вийшов з території вказаного домоволодіння, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 350 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №82 від 16.08.2016 року, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинувальним актом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Крім того 24.05.2016 року приблизно о 19год 00хв ОСОБА_4 , проходячи повз території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем вирішив викрасти майно, належне останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є незаконним, ОСОБА_4 , повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно зайшов на територію вказаного домоволодіння через незачинену на запираючий пристрій хвіртку. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений, підійшовши до приміщення жилого будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 та відкривши незачиненні на запираючі пристрої вхідні двері, проник до приміщення будинку, тобто незаконно проник до приміщення вказаної будівлі. Після цього ОСОБА_4 з приміщення кухні взяв мікрохвильову піч марки «Elbec» білого кольору вартістю 590 грн., після чого вийшов з території вказаного домоволодіння, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 590грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №83 від 16.08.2016року, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

01.06.2016 року приблизно о 12год 00хв ОСОБА_4 повторно, проходячи повз території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , вирішив викрасти майно, належне останній в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є незаконною, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю господарки будинку, а також впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно зайшов на територію вказаного домоволодіння через незачинену на запираючий пристрій хвіртку. Продовжуючи реалізацію свого умислу ОСОБА_4 , підійшовши до приміщення жилого будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , взяв ключ від вхідних дверей, достовірно знаючи його місцезнаходження, відчинив їх, та незаконно проник всередину будинку, тобто незаконно проник до приміщення вказаної будівлі. Після цього ОСОБА_4 01.06.2016 року приблизно о 12 годині 10 хвилин з приміщення кімнати будинку викрав ноутбук марки «Lenovo G575» модель 20081 чорного кольору вартістю 3400 грн. та маніпулятор ПК «миша» провідний сірого кольору вартістю 55 грн., після чого поклав їх до поліетиленового пакету, який знайшов у будинку та зачинивши вхідні двері і поклавши на місце ключ, покинув територію домоволодіння, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3455 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 106 від 08.11.2016 року, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вищевказані дії ОСОБА_4 також кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Крім цього, 09.08.2016 року приблизно о 13год 00хв до території домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 на власному велосипеді марки «Україна» зеленого кольору приїхав раніше знайомий обвинуваченого ОСОБА_9 . У ОСОБА_4 вирішив викрасти майно, належне останньому в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, протиправно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є незаконною, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, у власному дворі взяв велосипед марки «Україна», зеленого кольору вартістю 750 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн. 00коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №84 від 16.08.2016 року, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Таким чином, за сукупністю дій ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно) та ч.3 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло).

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, відмовившись від дачі показань відносно себе.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 подали до суду заяву, яку підтримали при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим і його захисником зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим та захисником перевірено судом в судовому засіданні.

Прокурор проти заяви обвинуваченого та захисника не заперечував.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, до суду надано заяви від кожного потерпілого про проведення судового розгляду без їх участі, матеріальних претензій до обвинуваченого потерпілі не мають.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме - доказів на підтвердження події кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з чим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив умисні середньої тяжкості та тяжкий злочини, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчинених правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленими обвинуваченнями в межах санкцій статей Особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі за ч.2 ст.185 КК України та за ч.3 ст.185 КК України, визначаючи покарання з урахуванням положень ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного зарахування більш суворого покарання менш суворим, визначивши остаточно покарання за сукупністю вироків на підставі положень ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01.08.2016 року у вигляді позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України, в т.ч. іншої міри покарання, суд не вбачає. При цьому суд зазначає, що до суду під час судового розгляду не надано будь-яких медичних документів щодо неможливості відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за станом здоров`я чи інших підстав.
Оскільки на час розгляду справи обвинувачений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком, за даним вироком призначено покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в залі суду негайно.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілих, слід залишити останнім.
Керуючись ст.ст.100, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України и виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до визначеного цим вироком за сукупністю злочинів покарання ОСОБА_4 частково приєднати строк невідбутого покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01.08.2016 року в один місяць позбавлення волі, призначивши остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 05.01.2017 року.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в залі суду негайно.
Речовий доказ музичний центр марки «Goldvip», переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому.
Речовий доказ мікрохвильова піч марки «Elbec» білого кольору, передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому.

Речовий доказ велосипед марки «Україна» зеленого кольору, переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , залишити останньому.

Речовий доказ ноутбук марки «Lenovо G575» модель 20081 чорного кольору, переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1