Справа № 438/143/16-к
Номер провадження 1-кп/438/40/2017
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту

31 січня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :
04 лютого 2016 року від заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000007 від 28 березня 2013 року.

Відповідно до розпорядження за №221 від 21 грудня 2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, розподілено для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 05 січня 2017 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження на 17 січня 2017 року. Разом з тим, проведення підготовчого судового засідання було відкладено через неявку сторін кримінального провадження з поважних причин.

В судовому засіданні прокурор просить провести підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, що по кримінальному провадженні дотримані вимоги, передбачені ст.ст.32, 291 КПК України.

Заслухавши також думки обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 , які вважають, що враховуючи тривалий час проведення досудового розслідування, а також те, що обвинувальний акт не у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, що у подальшому можуть бути підставою винесення судом випрадувального вироку, просять призначити судового розгляду, суд, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Так, зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, ознаки якого передбачені ч.2 ст.191 КК України, тобто зловживаючи своїм службовим становищем привласнив та розтратив кошти КП «Володар», виділені Бориславською міською радою Львівської області для поповнення статутного фонду як обігові кошти; крім цього за ч.3 ст.191 КК України, тобто зловживаючи своїм службовим становищем повторно привласнив та розтратив кошти КП «Володар», виділені Бориславською міською радою Львівської області для поповнення статутного фонду як обігові кошти; а також у вчиненні службового підроблення, тобто внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей в офіційний документ, чим скоїв кримінальне правопорушення, ознаки кого передбачені ч.1 ст.366 КК України.

В заключному формулюванні обвинувачення зазначено, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, займаючи посаду директора КП «Володар» Бориславської міської ради Львівської області, зловживаючи своїм службовим становищем привласнив та розтратив кошти КП «Володар» виділені Бориславською міською радою Львівської області для поповнення статутного фонду як обігові кошти на загальну суму 8856 гривень 90 копійок і у сукупності своїми діями вчинив кримінальні правопорушення, ознаки яких передбачені ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Проте, зазначене формулювання обвинувачення в обвинувальному акті протирічать формулюванню обвинувачення відповідно до положень Закону України від 07.04.2011 р. (N 3207-VI), в редакції чинній на момент вчинення вказаних діянь. Зокрема, диспозиція ч.2 ст.191 КК України викладена як привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а диспозиція ч.3 ст.191 КК України викладена як дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, в редакції чинній на момент вчинення вказаних діянь.

Крім цього, диспозиції ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, а також ч.1 ст.366 КК України є бланкетними, для з`ясування змісту злочинного діяння у кожному окремому випадку треба звертатися до відповідних нормативних актів, що містять вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про службову діяльність.

Об`єктивна сторона ч.2 ст.191, а ч.3 ст.191 КК України передбачає привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Зловживання службовим становищем як спосіб привласнення чи розтрати означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарчі функції всурепеч інтересам служби.

Об`єктивна сторона ст.366 КК України полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища.

В обвинувальному акті відсутні посилання на нормативний акт, яким визначається компетенція обвинуваченого; коло службових обов`язків, покладених на нього цим актом у встановленому законом порядку: які конкретні обов`язки й у якому порядку обвинувачений повинен мав виконати у даній обстановці; чи мав обвинувачений реальну можливість виконати ці обов`язки в даній обстановці; у чому саме виявились допущені обвинуваченим порушення службових обов`язків; які наслідки спричинили ці порушення; чи знаходилися вони у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Посилання прокурора у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення на укладення з обвинуваченим ОСОБА_3 трудового контракту з Бориславською міською Львівської області №3/11 від 08 квітня 2011 без визначення конкретної компетенції обвинуваченого; коло службових обов`язків обвинуваченого, покладених на нього цим трудовим контрактом: які конкретні обов`язки й у якому порядку обвинувачений повинен мав виконати у даній обстановці; чи мав обвинувачений реальну можливість виконати ці обов`язки в даній обстановці не викладають компетенції обвинуваченого.

Зазначені недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи, оскільки порушують вимоги закону, зокрема права на захист обвинуваченого, і позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду.

При цьому суд враховує, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000007 від 28 березня 2013 року повернути прокурору Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , зобов`язавши останнього усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1