АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/997/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0009188 від 09 вересня 2016 року щодо обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Києва, зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.04.2009 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч. 2

ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі:

- 19.07.2011 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309 КК

України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 16.05.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.3

ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 19.08.2014 Дніпровським районним судом м. Києва на 3 роки 6

місяців позбавлення волі, звільненого 19.04.2016 умовно-достроково на невідбуту частину 8 місяців 8 днів,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він близько 15 години, знаходячись в буд. АДРЕСА_2 , підійшов до вхідних дверей кв. АДРЕСА_3 , які відкрив невстановленим предметом та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до квартири, звідки викрав грошові кошти, вироби із золота та срібла, фотоапарат та окуляри, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 58 547,59 грн.

Крім того, ОСОБА_6 29 квітня 2016 року близько 12 год. 45 хв., знаходячись в буд. АДРЕСА_4 , підійшов до вхідних дверей кв. АДРЕСА_5 , які відкрив невстановленим предметом та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, зайшов до квартири, звідки викрав грошові кошти, жорсткий диск, три планшети з картами пам`яті та електронну книгу, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 32 295,4 грн.

Крім того, ОСОБА_6 29 серпня 2016 року близько 15 години, знаходячись в буд. АДРЕСА_6 , підійшов до вхідних дверей кв. АДРЕСА_7 , які відкрив невстановленим предметом та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, зайшов до квартири, звідки викрав ноутбук, наушники, жорсткий диск, наручний годинник та ювелірні вироби, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 12 786,44 грн.

Крім того, ОСОБА_6 05 вересня 2016 року близько 09 години, знаходячись в буд. АДРЕСА_8 , підійшов до вхідних дверей кв. АДРЕСА_9 , які відкрив невстановленим предметом та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, зайшов до квартири, звідки викрав грошові кошти, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_6 09 вересня 2016 року близько 16 години, знаходячись в буд. АДРЕСА_10 , підійшов до вхідних дверей кв. АДРЕСА_11 , які відкрив невстановленим предметом та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, зайшов до квартири, звідки викрав фотоапарат, ювелірні вироби, грошові кошти, комплект постільної білизни та планшет, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 23 950 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не погоджуючись з призначеним покаранням, просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць та на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

Вказує, що суд безпідставно зазначив, що ОСОБА_6 є неодруженим, не врахував наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, те, що він завів сім`ю та намагається знайти роботу, щоб знайти засоби до існування, тобто намагається позбутися свого кримінального минулого і стати нормальним членом суспільства, крім того, допомагає в утриманні своєї малолітньої дитини від першого шлюбу.

Також вказує, що судом не було взято до уваги, як пом`якшуючу обставину, активне сприяння розкриттю злочину.

Окрім того, вказує, що судом безпідставно визнано обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки стороною обвинувачення в обвинувальному акті про це не зазначалось.

Зважаючи на викладене, вважає, що у суду були всі підстави для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, а саме у вигляді позбавлення волі на 3 роки 1 місяць за даним вироком.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_8 , який проти неї заперечив, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і є правильним.

Так, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який характеризується посередньо, неодружений, на спеціальних обліках не перебуває, не працює, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину, і правильно призначив йому покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, з яким колегія суддів погоджується, як з необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд безпідставно зазначив, що ОСОБА_6 є неодруженим, не врахував наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, те, що він завів сім`ю та намагається знайти роботу, а крім того, допомагає в утриманні своєї малолітньої дитини від першого шлюбу, то вони не можуть бути взяті до уваги колегії суддів, оскільки нічим не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно визнано обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки стороною обвинувачення в обвинувальному акті про це не зазначалось, є безпідставними, оскільки при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнається крім того рецидив злочину.

Таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_6 , який будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин, а також враховуючи кількість епізодів вчиненого, підстав для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання, про що просить в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк, з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

_____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4