справа № 165/494/17
провадження №1-кс/165/133/17

Нововолинський міський суд Волинської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року м. Нововолинськ
встановив:
У скарзі зазначено, що 29.01.2016 року він звернувся в правоохоронні органи м. Нововолинська із заявою про можливо скоєний злочин колишнім головою садівничого товариства «Прикордонник» ОСОБА_5 та його пасинком ОСОБА_6 під час придбання ним дачної ділянки під АДРЕСА_1 разом із будиночком на території вказаного масиву. Зазначає, що ревізійна комісія товариства, після розгляду його звернення з цього приводу, зробила висновок про можливий злочин здійснений попереднім головою масиву ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 і порекомендувала йому звернутися в правоохоронні органи. Вважає, що з висновку ревізійної комісії є очевидним те, що ОСОБА_7 не мав ніяких прав на дачну ділянку АДРЕСА_1 або на будь-яку іншу ділянку садівничого товариства «Прикордонник», ніколи не був членом цього товариства. Ревізійна комісія, перевіривши протоколи засідання членів дачного кооперативу «Прикордонник», реєстри членів товариства, не виявила ОСОБА_7 серед членів товариства. Вказує, що ОСОБА_5 свідомо, знаючи про те, що дачна ділянка № НОМЕР_1 не належить ОСОБА_7 і останній не є членом товариства, запропонував ОСОБА_4 , придбати вказану дачну ділянку з будиночком за 600 доларів США та з цією метою познайомив його з ОСОБА_7 , умисно, безпідставно назвавши його власником вказаного майна. За придбання дачної ділянки він, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 гроші в сумі 5916 грн. В липні 2015 року новообраний голова садівничого масиву «Прикордонник» повідомила його по телефону, що власником ділянки № НОМЕР_1 є ОСОБА_9 .
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, зазначивши, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, діяла відповідно до вимог Кримінального кодексу України, кримінального процесуального законодавства України та в межах наданих їй повноважень. За наслідками проведення повного і всебічного розслідування, у якому прокурор давала письмові вказівки, об`єктивно оцінивши доводи заявника, прийнято законне рішення у провадженні. Вважає скаргу ОСОБА_4 необґрунтованою та просить у її задоволенні відмовити.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя прийшов до висновку про те, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.
На думку слідчого судді, вказана мотивація не може слугувати достатньою підставою для прийняття законного рішення по закриття кримінального провадження, оскільки під час розслідування не вжито заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій з метою встановлення факту заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.3 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
Відповідно до цих вимог Закону прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Доводи заявника про поверховість та однобічність проведення досудового розслідування заслуговують на увагу, оскільки з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не проведено усі обов`язкові процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Прийнята постанова не містить будь яких відомостей, а тим більше аналізу здобутих в ході досудового розслідування доказів.
Таким чином, прокурор при прийнятті оскаржуваної постанови, обмежився лише даними, здобутими в результаті допиту в якості свідків ОСОБА_5 ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 і ніяким чином не спростував доводи потерпілого, за зверненням якого було внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України про вчинення щодо нього шахрайських дій колишнім головою масиву «Прикордонник» і гр. ОСОБА_7 , який згідно власноручної розписки отримав у ОСОБА_13 кошти в сумі 5916 грн. за передану ОСОБА_6 у власність дачу № 499.
Незважаючи на розбіжності у показаннях допитаних осіб стосовно членства ОСОБА_11 у товаристві, його права на відчуження майна товариства, такі розбіжності не усунуті шляхом проведення одночасного допиту цих осіб. Не витребувано Статут садівничого товариства, не перевірено процедуру вступу у товариство його членів та порядок надання їм у користування земельної ділянки. З оглянутих в суді матеріалів встановлено, що ОСОБА_14 погасив заборгованість попереднього користувача дічної ділянки № НОМЕР_1 , проте в ході досудового розслідування не встановлено, за який період виникла заборгованість, чи допустив її користувач ОСОБА_9 чи можливо ОСОБА_15 , якого, як стверджує заявник ОСОБА_4 йому представив колишній голова товариства ОСОБА_5 .
За таких обставин, у зв`язку з порушеннями процесуального законодавства, поверховим проведенням розслідування, оскаржувана постанова прокурора про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, як така, що прийнята передчасно, а матеріали кримінального провадження, з метою організації проведення ефективного досудового розслідування - направленню прокурору Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Матеріали даного кримінального провадження направити для організації досудового розслідування прокурору Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури.
Копію ухвали надіслати до Нововолинського відділення Володимир-Волинського місцевогоВП ГУНП у Волинській області та заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя підпис
Слідчий суддя ОСОБА_16