Справа №576/1152/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/88/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337, від 28 березня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 3 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 135 ч. 1; 185 ч. 1; 296 ч. 2 КК України, з призначенням покарання:

за ст. 135 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ст. 185 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ст. 296 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 135 ч. 1; 296 ч. 2 КК України з призначенням покарання:

за ст. 135 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ст. 296 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_11 остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 27 березня 2016 року, близько 23 - ї години 10 хвилин, поблизу магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , між ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , які перед цим розпивали спиртні напої разом з ОСОБА_11 , виникла словесна сварка, в ході якої між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла бійка, в ході якої вони нанесли один одному удари в область голови та ніг, після чого бійка між ними припинилася. Приблизно через 15 хвилин між ними знову поновилася сварка, в ході якої ОСОБА_8 наніс 2 удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи разом, використовуючи нікчемний привід, діючи з хуліганських мотивів, що супроводжувалася з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, стали наносити численні удари кулаками та ногами в область обличчя і тулуба ОСОБА_8 , від яких той втратив свідомість.

Через декілька хвилин ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , виражаючи очевидне та безсумнівне зневажливе ставлення до існуючих норм та правил поведінки, з метою самоутвердження за рахунок завдання ударів непритомній особі та її приниження, маючи незначний привід, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, продовжили умисно наносити численні удари кулаками обох рук і ногами по тулубу та голові ОСОБА_8 , який знаходився у безпритомному стані, а далі, діючи з винятковим цинізмом, зняли з верхньої частини тулуба ОСОБА_8 одяг, оголивши його торс, та знову нанесли декілька ударів ногами в область голови потерпілого.

Розуміючи, що потерпілий ОСОБА_8 залишається у безпорадному стані, діючи з винятковим цинізмом, ОСОБА_10 зняв решту одягу з потерпілого, який закинув на дах магазину, а потім разом з ОСОБА_11 продовжили побиття ОСОБА_8 ногами та кулаками в область голови та тулубу потерпілого і припинили ці дії приблизно о 00 год. 30 хв. 28 березня 2016 року.

Внаслідок хуліганських дій обвинувачених потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , завдавши потерпілому ОСОБА_8 численні удари в область голови та тулубу, внаслідок яких ОСОБА_8 втратив свідомість, а ОСОБА_10 ще й знявши з ОСОБА_8 одяг, тим с самим оголивши тіло ОСОБА_8 , поставили потерпілого ОСОБА_8 в безпорадний стан, оскільки від отриманих ударів потерпілий, перебуваючи без одягу, втратив свідомість і, знаходячись без одягу, був позбавлений можливості до самозбереження через свій безпорадний стан.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , умисно, поставивши потерпілого ОСОБА_8 в небезпечний для життя стан, знаючи, що ОСОБА_8 знаходиться без свідомості в умовах низької температури, усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, ігноруючи вказаний ризик, маючи змогу надати ОСОБА_8 допомогу, залишили його лежати оголеним на вулиці, достовірно знаючи, що він перебуває у небезпечному для життя стані.

Крім того, під час побиття ОСОБА_8 , близько 23 ї години 30 хвилин 27 березня 2016 р. ОСОБА_10 таємно викрав належний ОСОБА_8 ланцюжок із срібла 925 проби, вагою 17,8 г, вартістю 1200 грн., знявши його з шиї потерпілого, який перебував без свідомості.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 зазначає, що конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 виник не з хуліганських мотивів, а у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 безпричинно наніс удари ОСОБА_10 .

За вказаних обставин захисник вважає, що у зв`язку з неправомірною поведінкою потерпілого ОСОБА_8 , між ним та ОСОБА_10 з ОСОБА_11 виникли неприязні взаємостосунки.

Захисник вказує, що судом не було здобуто жодного доказу в підтвердження вини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні хуліганства.

Захисник вважає, що суд у вироку не навів доказів щодо мотиву явної неповаги до суспільства з боку обвинувачених та порушення ними громадського порядку.

На переконання апелянта в діях обвинувачених наявний склад злочину передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, так як вони умисно заподіяли потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

За наведених обставин захисник вважає, що вирок суду підлягає до скасування з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про заперечення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_9 та пояснення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Висновки суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються дослідженими судом доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він пізно ввечері 27 березня 2016 року разом з ОСОБА_11 перебував поблизу магазину на вул. Заводська в с. Баничі, де вони познайомилися з ОСОБА_8 .

В ході їх спільного розпивання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 першим вдарив його по обличчю. Потім до них підійшов ОСОБА_11 та став їх рознімати у зв`язку з чим бійка припинилася. Через деякий час бійка між ними поновилася і він, разом з ОСОБА_11 стали бити ОСОБА_8 .

Кількості нанесених потерпілому ударів не пам`ятає, бо був п`яний, але не заперечує проти їх кількості, зазначеної в обвинувальному акті, і що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли після нанесення ударів ним та ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_10 зазначив, що під час побиття ОСОБА_8 , коли той лежав на землі, роздягнув його та викинув одяг потерпілого, зняв з його шиї срібний ланцюг.

Як забирав ланцюжок та за яких обставин залишав у небезпеці ОСОБА_8 не пам`ятає, так як був п`яний.

Обвинувачений ОСОБА_11 надав суд аналогічні пояснення щодо обставин побиття ОСОБА_8 під час вчинення ним хуліганських дій разом з ОСОБА_10 .

Крім цього, вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується іншими, дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , пояснив, що ввечері 27 березня 2016 року був на дні народження у знайомого в с. Баничі, а пізніше разом з іншими особами пішов в центр села, де в кафе на вулиці сиділи поряд з обвинуваченими. Між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт і дійсно він першим вдарив ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_11 їх розняв.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він працює лікарем в Глухівській центральній лікарні і 28 березня 2016 року, о 5 й годині було доставлено ОСОБА_8 , який був при свідомості, але не орієнтувався в просторі та часі. Він перебував у реанімації 3 дні у зв`язку з черпно мозковою травмою та переохолодженням.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ввечері 27 березня 2016 року він разом з ОСОБА_8 був у центрі с. Баничі поблизу магазину, де за столиком сиділи обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

ОСОБА_10 став нецензурно висловлюватися в його адресу й між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 почав за нього заступатися.

Свідок ОСОБА_14 , пояснила суду, що в ніч з 27 на 28 березня 2016 року до неї прийшов ОСОБА_15 та розповів, що біля магазину в с. Баничі лежить її син ОСОБА_16 . Коли ж вона з чоловіком прибігли до магазину, то там сидів ОСОБА_16 , одягнений в штани і куртку, якого вона не впізнала, бо той був увесь побитий.

Свідок ОСОБА_15 , пояснив суду, що близько 3 ї години 28 березня 2016 року він повертався з м. Глухова в с. Баничі і, по дорозі додому приблизно за 100 метрів від зупинки в центрі села побачив побитого ОСОБА_8 , який був повністю без одягу та у непритомному стані. Метрів за десять від потерпілого він знайшов його одяг, який був розкиданий.

З висновку судово-медичної експертизи судом було встановлено, що у потерпілого ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переорбітального набряку та гематоми з обох сторін, набряклих, синюшних, множинних гематом, саден обличчя, волосистої частини голови, а також множинних саден, поверхневих ран в ділянці шиї, грудної клітини, плечового поясу, плечей, сідниць, спини, нижніх кінцівок, струс головного мозку, множинні забої і крововиливи обличчя, тулубу, шиї, кінцівок, забій шийного відділу хребта, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_8 . У ОСОБА_8 було виявлено загальне переохолодження 1 - 2 ступенів, яке виникло внаслідок дії термічних факторів (низької температури та іншого). Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні властивості яких не відобразилися в морфології ушкоджень, але їх характер та локалізація не виключають можливості їхнього утворення за умов нанесення ударів руками, кулаками, ногами, частинами взуття, подібними предметами.

Судом було встановлено, що під час слідчих експериментів 30 березня 2016 року підозрювані ОСОБА_17 та ОСОБА_11 пояснювали та показували на місці, за яких обставин ввечері 27 березня 2016 року поблизу продуктового магазину на АДРЕСА_3 вони, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань побили ОСОБА_8 , наносячи тому удари в різні частини тіла.

Колегія суддів вважає, що за наведених обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні хуліганських дій, що супроводжувалися особливою зухвалістю та винятком цинізмом, відносно потерпілого ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в людному місці в присутності сторонніх осіб, в ході їх конфлікту з ОСОБА_8 , нанесли удари ОСОБА_8 внаслідок яких останній втратив свідомість.

Такі дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є такими, що грубо порушили громадський порядок та проявили явну неповагу до суспільства, так як відбувались в людному місці в присутності сторонніх осіб, а про наявність в їх хуліганських діях особливої зухвалості свідчить заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Про наявність в діях ОСОБА_10 та ОСОБА_11 хуліганських мотивів свідчить те, що вони, використовуючи відсутність свідомості у потерпілого ОСОБА_8 , продовжили його побиття, під час якого зняли з ОСОБА_8 одежу та викинули її. Вказані дії свідчать про вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 хуліганства з особливим цинізмом.

В апеляційній скарзі захисника доводи про те, що потерпілий ОСОБА_8 першим розпочав конфлікт і наніс удар, не можуть бути розцінені, як такі, що виключають в діях обвинувачених склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, адже через декілька хвилин після того, як потерпілий ОСОБА_8 втратив свідомість, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , виражаючи очевидне та безсумнівне зневажливе ставлення до існуючих норм та правил поведінки, з метою самоутвердження за рахунок завдання ударів непритомній особі та її приниження, маючи незначний привід безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, продовжили умисно наносити численні удари кулаками обох рук і ногами по тулубу та голові ОСОБА_8 , який знаходився у непритомному стані й не чинив супротив, а після нанесення цих ударів, грубо порушуючи громадський порядок і розуміючи, що внаслідок побиття потерпілий знаходиться в безпритомному стані, діючи з винятковим цинізмом, ОСОБА_10 зняв з ОСОБА_8 одяг з верхньої частини тулуба, оголивши його торс, і продовжуючи свої протиправні дії, виражаючи явну безсумнівну зневагу до існуючих норм і правил поведінки та виявляючи особливу зухвалість, користуючись безпорадним станом потерпілого, разом з ОСОБА_11 з хуліганських мотивів нанесли йому декілька ударів ногами в область голови та зняли з потерпілого решту одягу, який закинув на дах магазину, після чого обидва обвинувачені продовжили його побиття.

За таких обставин, оцінюючи всі здобуті та перевірені по кримінальному провадженні докази в їх сукупності, судом першої інстанції вірно доведено, що вина обвинувачених є в тому, що вони вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та дії обвинувачених вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України.

Висновків суду про доведеність вини та кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_10 за ст. ст. 135 ч. 1; 185 ч. 1 КК України та ОСОБА_11 за ст. 135 ч. 1 КК України за обставин, встановлених судом, захисником ОСОБА_9 під сумнів не ставляться.

Виходячи з цього та, приймаючи до уваги відсутність підстав для сумніву у вірності вказаних висновків, колегія суддів у своїй ухвалі не наводить мотивів щодо законності вказаних висновків суду.

Разом з цим колегія суддів вважає, що суд, вирішуючи питання про призначення відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виду та міри покарання за вчинене, не в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України.

Згідно ст. 65 КК України, суд був зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочинів, дані про їх особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З урахуванням цього, суд повинен призначити таке покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також попередження вчинення ними нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатньої мірі не дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які згідно вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої та середньої тяжкості, дані про особи обвинувачених, які раніше не судимі, взяв до уваги пом`якшуючі покарання обставини, а саме, їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди.

В той же час, колегія суддів вважає, що призначаючи покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі, суд першої інстанції не в повній мірі врахував їхні особи.

Так, ОСОБА_10 має молодий вік, позитивно характеризується за місцем проживання та попереднім місцем навчання, раніше не судимий, щиро він розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів.

ОСОБА_11 також має молодий вік, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, раніше не засуджувався, позитивно характеризується за місцем проживання, навчання та проходження військової служби.

Приймаючи до уваги вказані пом`якшуючі покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обставини, а також те, що потерпілий ОСОБА_8 фактично перший почав наносити удари ОСОБА_10 , то призначене судом покарання відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у виді позбавлення волі є явно несправедливим внаслідок його суворості.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ст. ст. 409 ч. 2; 414 КПК України, змінити вирок суду в частині призначення покарання, тим самим частково задовольнивши апеляційну скаргу захисника.

Колегія суддів вважає, що за наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочинів, приймаючи до уваги їх особи, покарання ОСОБА_10 за ст. 296 ч. 2 КК України у виді обмеження волі, за ст. 135 ч. 1 КК України у виді обмеження волі, за ст. 185 ч. 1 КК України у виді арешту, ОСОБА_11 за ст. 296 ч. 2 КК України у виді обмеження волі, за ст. 135 ч. 1 КК України у виді обмеження волі, є таким, що буде сприяти виправленню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та попередженню вчинення ними нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 408; 409; 414; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області. від 3 листопада 2016 року. відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_10 засудженим:

за ст. 296 ч. 2 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки;

за ст. 185 ч. 1 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

за ст. 135 ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_10 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття визначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Вважати ОСОБА_11 засудженим:

за ст. 296 ч.2 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки;

за ст. 135 ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_11 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття визначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України, зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 28.03.2016 р. по 30.03.2016р. включно, з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає 4 дні обмеження волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5