Справа № 297/1697/17
УХВАЛА
09 серпня 2017 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого відділу Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000432 від 20.07.2016 року,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого відділу Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000432 від 20.07.2016 року.

Вимоги скарги мотивовані тим, що слідчим слідчого відділу Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 не в повній мірі досліджено обставини кримінального провадження та безпідставно прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000432.

Так, 26.06.2016 року слідчим слідчого відділу Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000432. Закриття кримінального провадження обґрунтовувалося тим, що допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 27.02.2016 року близько 15 години він разом з своїм товаришем ОСОБА_6 перебував неподалік будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої потерпілий схопив дерев`яну палицю та наніс один удар в область голови ОСОБА_5 , після чого з метою самозахисту та припинення протиправних, на його думку, дій потерпілого, ОСОБА_5 наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_3 ..

Однак, такий висновок слідчого суперечить фактичним обставинам справи, а саме:

- протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 26.06.2017 року, згідно якого останній взагалі не бив потерпілого ОСОБА_3 , його вдарив свідок ОСОБА_6 ;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 26.06.2017 року, з якого вбачається , що це він з метою самозахисту вдарив потерпілого ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_5 не бив останнього.

Таким чином, з вищенаведених протоколів допиту свідків вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 нібито вдарив свідка ОСОБА_5 , після чого свідок ОСОБА_6 з метою самозахисту вдарив потерпілого ОСОБА_3 ..

Вищенаведене свідчить про те, що слідчий невірно встановив, хто насправді наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3 (згідно оскаржуваної постанови свідок ОСОБА_5 , згідно ж показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свідок ОСОБА_6 ).

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 28.03.2017 року прокурор Берегівської місцевої прокуратури в порядку статті 36 КПК України дав ряд вказівок слідчому, які останнім не були виконані в повній мірі. Зокрема, не було проведено одночасний допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 ..

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави стверджувати, що слідчий слідчого відділу Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 безпідставно закрив кримінальне провадження № 0000432, розпочате за фактом заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав свою скаргу.

Слідчий заперечив щодо обґрунтованості скарги зазначив, що по даному факту було проведено ряд слідчих дій, згідно висновку експерта у ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження, які по степеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також зазначив, що під час допиту свідків, останні показали, що у них неодноразово траплялись сутички.

Крім цього, слідчий зазначив, що всі вказівки прокурора були виконані і погоджені, в інакшому ж випадку провадження не могло бути закритим.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження № 0000432 від 20.07.2016 року закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 6-8).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, місце та час (строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.
З оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_4 від 26.06.2016 року вбачається, що він в ході досудового розслідування прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки зібрані в ході досудового слідства докази свідчать про те, що останній спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3 з метою самозахисту після спричинення ушкоджень ОСОБА_5 дерев`яною палицею.

Проте, постанова слідчого не містить мотиви її прийняття та їх обґрунтування.

Так, в постанові слідчого не вірно зазначено хто наніс тілесне ушкодження ОСОБА_3 , оскільки у протоколі допиту свідка ОСОБА_5 від 26.06.2017 року вказано, що останній взагалі не бив потерпілого ОСОБА_3 , а вдарив його свідок ОСОБА_6 (а.с. 9-12), а також у протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 26.06.2017 року, вказано, що останній з метою самозахисту вдарив потерпілого ОСОБА_3 (а.с. 13-16).

Відносно того, що слідчий не виконав вказівок прокурора скаржником даний факт нічим не доведено.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що висновок слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження не в повній мірі відповідає зібраним доказам протоколам допиту свідків, тому зазначена обставина в своїй сукупності призвела до винесення необґрунтованого процесуального рішення.

За таких обставин оскаржена постанова прийнята у кримінальному провадженні підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 110, 303, 304, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 26.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000432 від 20.07.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1