Справа №587/2666/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/313/17 Суддя-доповідач - Матус

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2017 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000884 від 24 вересня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 31 січня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Суми, раніше не судимого,

визнано винним за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України і призначено покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави 1996 грн. 80 коп. судових витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, на початку серпня 2015 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 проходячи повз кар`єр, розташований неподалік с. Новоселиця, Сумський район, Сумська область, з метою послідуючого виготовлення наркотичних засобів, для власного вживання без мети збуту, зірвав верхівки рослин конопель разом з листям, відніс до свого домоволодіння АДРЕСА_1 , де на горищі будинку зберігав.

Через деякий час, частину вищевказаних рослин конопель, ОСОБА_7 перетер руками, виготовив тим самим особливо небезпечний наркотичний засіб для власного вживання, та помістив до алюмінієвого бідону, який залишив зберігати на горищі будинку.

У ході проведення санкціонованого обшуку 05 жовтня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальна вага якого в перерахунку на висушену речовину становить 1499,945 г.; особливо небезпечний накортичний засіб смола канабісу, загальна вага якого в перерахунку на висушену речовину становить 1,865 г.; особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, загальна вага якого в перерахунку на висушену речовину становить 1,091 г.

24 вересня 2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи в районі кладовища біля 40 підстанції, що розташоване по вул. Менжинського у м. Суми, збув один паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом "канабіс", загальною вагою у перерахунку на висушену речовину становить 0,462 г. ОСОБА_10 .

Відповідно поданої апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними судом неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України. Зазначає, що щире каяття та сприяння розкриттю злочину є складовими однієї пом`якшуючої обставини, а утримання двох неповнолітніх дітей не можна віднести до переліку обставин, які пом`якшують покарання, оскільки вони не є такими, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та особи винного. При призначенні покарання судом не враховано, що скоєно ряд злочинів протягом незначного періоду часу, і один з інкримінованих злочинів є тяжким та являє собою підвищену суспільну небезпечність через здійснення обвинуваченим розповсюдження особливо небезпечного наркотичного засобу "канабіс". Суд необґрунтовано та безпідставно застосував ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 КК України та ст. 75 КК України і звільнив особу від відбування покарання з випробуванням. Враховуючи, прокурор просить вирок скасувати і ухвалити новий, яким призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, яка вимоги поданої апеляційної скарги підтримала частково, обвинуваченого з захисником, які просять вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ст.. 309 ч. 2, ч. 2 ст. 307 КК України кваліфіковані вірно і під сумнів не ставляться.

Разом з тим вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання не ґрунтується на обставинах провадження та постановлено з неправильним застосуванням кримінального закону, виходячи з наступного.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, а рішення суду про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, не було в повній мірі враховано особу винного, конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Судом першої інстанції належним чином не враховано те, що ОСОБА_7 вчинив злочини, один з яких є тяжким та являє собою підвищену суспільну небезпечність через здійснення обвинуваченим розповсюдження особливо небезпечного наркотичного засобу, крім того не зважаючи на свій вік, останній ніде не працює. Вказане вище свідчить про те, що його виправлення і перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, належним чином не вмотивоване, що призвело до необґрунтованого звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Отже, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, відповідно до якої обвинувачений був звільнений судом від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Сумської області від 29.03.206 р. було зазначено про обґрунтованість висновків місцевого суду щодо застосування при призначенні покарання ОСОБА_7 вимог ст.. 69 КК України.

Колегія суддів також вважає, що місцевий суд обґрунтовано врахував дані про особу обвинуваченого, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивні характеристики, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і застосував вимоги ст.. 69 КК України, з чим погодився і прокурор в суді апеляційної інстанції, частково підтримавши апеляційну скаргу прокурора. За таких обставин, не заслуговують на увагу апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні щодо безпідставного застосування ст.. 69 КК України, та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки ч. 2 ст. 69 КК України передбачає можливість не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, враховуючи, що ОСОБА_7 вперше збув особливо небезпечний наркотичний засіб, не має судимостей, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, колегія суддів вважає обґрунтованим застосування судом норму вказаної статті при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання та неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок місцевого суду, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 31 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу звернення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення їй копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4