21.03.17
Справа № 635/1311/17
Провадження № 1-в/635/178/2017
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
21 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника Темнівської виправної колонії (№100) ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кольцовка Мазанського району Амурської області РФ, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-30 травня 2001 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. 140 ч.3, 40 ч.2, 42 КК України в редакції 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 23 травня 2002 року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 7 днів;
-20 вересня 2002 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 13 серпня 2005 року за відбуттям строку покарання;
-31 травня 2007 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 289 ч.2, 69 КК України до 2 років виправних робіт;
-27 лютого 2008 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 186 ч.2, 69, 70 ч.4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 02 лютого 2010 року за відбуттям строку покарання;
-30 грудня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 12 листопада 2011 року за відбуттям строку покарання;
-13 листопада 2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-23 березня 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі,
про умовно-дострокового звільнення
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 засуджений 19 травня 2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2015 року та остаточно призначено до відбування покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2015 року строк попереднього ув`язнення з 23 березня 2015 року по 23 червня 2015 року відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку 19 травня 2015 року, кінець строку 23 лютого 2018 року.
03 березня 2017 року начальник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого, засудженого та представника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», які підтримали подання, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення, викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24 березня 2015 року. Під час тримання в слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 13 жовтня 2015 року ОСОБА_4 відбуває строк покарання в Темнівській виправній колонії (№100).
Відповідно до характеристики від 23 березня 2016 року ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризувався посередньо, з метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався один раз.
Згідно характеристики від 27 липня 2016 року ОСОБА_4 характеризувався негативно, за допущене порушення установленого порядку відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалося у неввічливому ставленні до іншого засудженого. З метою стимулювання правослухняної поведінки адміністрацією установи заохочувався один раз. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, агресивно реагує на критику в свою адресу. У відносинах з персоналом установи виконання покарань намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин. Намагається утримувати в чистоті і порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізична культура та спорт», до реалізації програми ставиться без зацікавленості. До підвищення та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування. Стосунки доброзичливі.
Згідно характеристики на засудженого від 15 лютого 2017 року, за період відбування покарання ОСОБА_4 допускав порушення режиму тримання. Внаслідок проведеної виховної роботи змінив свою поведінку на кращу, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, виконує їх законні вимоги. Працевлаштований до швацької дільниці промислової зони установи, до праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», до реалізації програми ставиться з зацікавленістю. Входить до складу РКЗ відділення СПС, до покладених обов`язків ставиться з відповідальністю. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір?ю, шляхом листування, телефонних переговорів та побачень, стосунки доброзичливі.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав одне стягнення, а саме 17 квітня 2016 року у виді догани за неввічливе ставлення до представників адміністрації, 22 січня 2016 року з метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи за сумлінну поведінку і ставлення до праці у виді подяки, 25 липня 2016 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці мав заохочення у виді зняття раніше накладеного стягнення від 14 квітня 2016 року, а також заохочення 31 жовтня 2016 року у виді подяки за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
Вивченням даних щодо працевлаштування ОСОБА_4 встановлено, що останній працевлаштований до цеху №3 установи та виконував роботи з виготовлення швацьких виробів.
Згідно довідки бухгалтера державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 від 17 лютого 2017 року, станом а 17 лютого 2017 року до бухгалтерії Темнівської виправної колонії (№100) виконавчі листи на засудженого ОСОБА_4 не надходили.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, наявні в матеріалах особової справи характеристики, з яких вбачається, що засуджений під час відбування покарання характеризувався негативно, безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні, до реалізації програми диференційованого виховного впливу ставився без зацікавленості, не прагнув до підвищення та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, і лише в подальшому внаслідок проведеної виховної роботи змінив свою поведінку на кращу, наявність у нього одного стягнення, яке на теперішній час є достроково знятим, відсутність будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів за весь період відбування покарання своє виправлення.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів про засудженого щодо становлення останнього на шлях виправлення.
За таких обставин, до ОСОБА_4 не можливо застосувати умовно дострокове звільнення відвідбування покарання. Суд вважає подання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» щодо ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1