Справа №591/598/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/222/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи про примусове застосування до неповнолітніх примусових заходів виховного характеру
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 591/598/16-к за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 7-Б класу, комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи №27, раніше не судимого,

застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій вона просить ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2017 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог КПК України та ухвалити нове рішення, яким застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на 2 роки. В іншій частині ухвалу залишити без зміни.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусового заходу виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків на 2 роки. Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру у виді його передачі під нагляд матері ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеність вчинення неповнолітнім ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.ч.1,2 ст.186 КК України та кваліфікації його дій, вказує на те, що суд в порушення вимог ч.3 ст.105 КК України, застосувавши до неповнолітнього ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, не зазначив його тривалість, чим порушив вимоги ч.3 ст.105 КК України та допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає ухвалу суду невмотивованою, оскільки, на думку обвинувачення, суд не дав належної оцінки характеристиці, наданій класним керівником і директором навчального закладу, яка негативно характеризує ОСОБА_7 , не взяв до уваги кількість епізодів суспільно небезпечних діянь, вчинених ОСОБА_7 , які відповідно до класифікації злочинів є тяжкими та середньої тяжкості, а також їх вчинення, фактично перебуваючи під наглядом матері.

Відповідно до ухвали суду, ОСОБА_7 , 15 листопада 2015 року, близько 19 години, разом із раніше знайомою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на вул. Р.Корсакова в м. Суми, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 120 грн. та мобільним телефоном Nokia 206 Dual SIM, вартістю 717 грн., з СІМ картами Київстар на рахунку якої було 18 грн. та МТС на рахунку якої було 5 грн.

30 листопада 2015 року, близько 19 години, ОСОБА_7 разом із раніше знайомою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на вул. М.Вовчок в м. Суми, відкрито заволоділи сумкою ОСОБА_10 , в якій знаходилися: два комплекти ключів, ножиці, косметичні засоби, квитанції про оплату комунальних послуг, паспорт, посвідчення ветерана праці, гаманець вартістю 44 грн., в якому були грошові кошти в сумі 216 грн., 2 карти ОщадБанку, банку Хрещатик, АльфаБанку, банку Михайлівський, А-банку та ПриватБанку, мобільний телефон Нокіа 1110, вартістю 196 грн., з СІМ картою МТС на рахунку якої було 27 грн.

Того ж дня, тобто 30 листопада 2015 року, близько 19:40 год., ОСОБА_7 , разом із раніше знайомою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на вул. Августовській в м. Суми, поблизу СКМЛ №5, відкрито заволоділи сумкою потерпілої ОСОБА_11 , в якій знаходилися: щітка для волосся, пластиковий лоток для продуктів, дзеркало, а також мобільний телефон Самсунг, вартістю 120 грн., з СІМ картою Київстар, на рахунку якої було 10 грн. та гаманець, у якому знаходилися грошові кошти в сумі 130 грн.

Крім того, 02 грудня 2015 року, близько 09:20 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на перехресті вулиць Паркова та Майська в м. Суми, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , відкрито заволодів його мобільним телефоном HTC A310 E, вартістю 490 грн., з СІМ картою МТС на рахунку якої було 0,33 грн.

Крім того, 03 грудня 2015 року, близько 16 години, ОСОБА_7 , разом із раніше знайомою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на вул. Глінки в м. Суми, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_13 , відкрито заволоділи його мобільним телефоном Fly DS 104 D, вартістю 382 грн. з СІМ картою МТС, на рахунку якої було 10 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , думку захисника ОСОБА_14 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора в частині визначення тривалості заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері, представника сектору ювенальної превенції Сумського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_15 , яка покладалася на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.186 КК України, за обставин, викладених в ухвалі колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини провадження, встановлені судом першої інстанції, апелянтом не оскаржуються.

Відповідно до ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно - небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Положення ст.103 КК України вимагають, щоб суд при призначенні покарання неповнолітньому, крім обставин, передбачених в статтях 65-67 цього Кодексу врахував умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Застосовуючи до неповнолітнього ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повній мірі.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд взяв до уваги характеризуючі особу неповнолітнього ОСОБА_7 дані, надані службою у справах дітей Сумської міської ради, відповідно до яких неповнолітній ОСОБА_7 має середній рівень знань, посередньо характеризується, має обмежене коло друзів, спілкується з друзями, які мають задовільну поведінку, займається спортом, тренується в секції - гребля на байдарці, має задовільний стан здоров`я, врахував, що протягом судового розгляду ОСОБА_7 не вчинив жодного діяння яке-б підпадало під ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП, жодних нарікань з приводу його неналежної поведінки не надходило.

Також суд вірно врахував, що неповнолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілими, які претензій матеріального характеру до ОСОБА_7 не мають, проживає з сім`єю, а саме з братом та матір`ю, яка згодна з передачею сина під її нагляд.

На думку колегії суддів, суддя вірно критично віднісся до характеристики, наданої класним керівником та директором навчального закладу, в якому навчається неповнолітній ОСОБА_7 , вказавши, що дана характеристика охоплює період вчинення ОСОБА_7 суспільно - небезпечних діянь, а тому доводи прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в цій частині є необґрунтованими та такими, що спростовуються викладеним.

Крім того, представник сектору ювенальної превенції Сумського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_15 , повідомила апеляційному суду, що після вчинення суспільно - небезпечних діянь сектором ювенальної превенції Сумського ВП ГУНП України в Сумській області здійснювався контроль за поведінкою ОСОБА_7 . За весь цей час жодного протиправного діяння, неналежної поведінки ОСОБА_7 зафіксовано не було. При цьому, зазначила, що мати неповнолітнього ОСОБА_8 має позитивний виховний вплив на свого сина, здатна забезпечити контроль над його поведінкою.

Отже, при визначенні примусового заходу виховного характеру, який слід застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 , суд першої інстанції, врахувавши фактичні обставини вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, дані щодо особи неповнолітнього, загальні засади призначення покарання, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 примусового заходу виховного характеру саме у виді передачі під нагляд матері, і колегія суддів погоджується з цим, а тому вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування судом кількості епізодів суспільно-небезпечних діянь та їх вчинення безпосередньо під наглядом матері.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції при застосуванні до неповнолітнього ОСОБА_7 заходу виховного характеру у виді передачі останнього під нагляд матері, в порушення вимог ч.3 ст.105 КК України, не встановлено терміну тривалості цього заходу.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Таким чином, колегія суддів вважає, що не визначення судом першої інстанції терміну тривалості обраного стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 заходу виховного характеру є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни судового рішення.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.413 КПК України ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 підлягає зміні із зазначенням конкретного строку, на який передано неповнолітнього під нагляд матері.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2017 року відносно неповнолітнього ОСОБА_7 змінити.

В резолютивній частині ухвали зазначити тривалість примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд його матері ОСОБА_8 строком на 2 роки.

В інший частині ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4