Справа № 464/8530/15-к
пр.№ 1-кп/464/37/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002594 від 19.09.2015 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіки Грузії, громадянина Грузії, без постійного місця проживання в Україні, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Суворівським районним м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 19 вересня 2015 року близько 15 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, знаходячись у приміщенні Львівського міського відділення «Шувар» ПАТ КБ «Приватбанк», що по пр. Червоної Калини, 36 у м. Львові, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, проник у службове приміщення відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», куди вхід клієнтам банку заборонений, де із сумки потерпілої ОСОБА_6 таємно викрав її гаманець, вартістю 400 грн., у якому знаходились п`ять пластикових банківських карток «ПриватБанк», гроші в сумі 100 грн. та 20 дол. США, які згідно встановленого курсу Національного банку України станом на 19.09.2015 року становили 432 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 932 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин визнав повністю та дав пояснення, аналогічні фабулі обвинувачення.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні доведена.

Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, які характеризують його особу, суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних, в тому числі злочинів проти власності, має непогашену у визначеному законом порядку судимість та невідбуте покарання за попереднім вироком, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, так як після постановлення останнього вироку стало відомо, що він винен і в іншому злочині, вчиненому до його постановлення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відтак суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з моменту етапування його у Львівську установу виконання покарань № 19 для розгляду кримінального провадження - з 22.10.2016 року до 29.12.2016 року (по день ухвалення вироку) з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання запобіжного заходу у період набрання вироком законної сили судом не вирішується, оскільки у даному кримінальному провадженні запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальних витрат по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2016 року більш суворим за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 11 лютого 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з моменту етапування його у Львівську установу виконання покарань № 19 для розгляду кримінального провадження - з 22.10.2016 р. до 29.12.2016 р. з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі, а саме:

- гаманець червоного кольору, купюру номіналом 100 українських гривень серії ЗГ 7384972, 2005 року випуску, купюру номіналом 20 дол. США серії ІВ 25682499А та 5 пластикових банківських карток, які належать ОСОБА_6 та передані останній на зберігання залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченому, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1