465/1106/13-к
1-кп/465/297/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2017 Франківський районний суд м. Львова у складі колегії суддів:
Головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 30 листопада 2012 року, питання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілого- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :
у провадженні Франківського районного суду м. Львова на розгляді знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 30 листопада 2012 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 мотивуючи це тим, 17.11.2015 ухвалою колегії суддів Франківського районного суду м. Львова скасовано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку зі вступом у законну силу вироку Личаківського районного суду м.Львова від 27.04.2015 відносно ОСОБА_5 , яким визнано останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. В подальшому, ухвалу суду задоволено клопотання прокурора про залишення засудженого ОСОБА_5 у ЛУВП УДПС України у Львівській області у зв`язку із розглядом у Франківському районному суду м. Львова кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України. ОСОБА_5 подано заяву до Галицького районного суду м. Львова про звільнення від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.04.2015 у зв`язку із застосуванням до нього положень Закону України «Про амністію». Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_15 від 31.05.2017 клопотання задоволено. Скорочено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наполовину, невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2015 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. 01.06.2017 прокуратурою Львівської області подано апеляційну скаргу на ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_15 від 31.05.2017.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України на даний час не обрано жодного запобіжного заходу.

Окрім цього, враховуючи, що на даний час судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не закінчений, а також враховуючи, що ризики, передбачені ст.177 Кримінально-процесуальним кодексом України, не змінились, а саме, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки попередньо притягувався до кримінальної відповідальності, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а запобігти цим ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримав та просить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Представники потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 клопотання прокурора підтримали, просили таке задовольнити.

Захисники обвинуваченого з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 заперечили, просили в задоволенні такого відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_5 з приводу даного клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, просив в задоволенні такого відмовити.

У відповідності до частини 1 статті 331 Кримінально-процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою зміни, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд у складі колегії суддів дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 2 статті 177 Кримінально-процесуальним кодексом України підставою застосування запобіжного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 183 Кримінально-процесуальним кодексом України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 Кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції» суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. Розглядаючи скаргу у справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року ЄСПЛ підкреслив, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів». У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням обставин справи та практики ЄСПЛ, суд вважає, що прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , відповідно до ст.178 Кримінально-процесуального кодексу України, враховується наявність ризиків, визначених ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та дійшов висновку, що докази та обставини на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд у відповідність до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, вік та стан його здоров`я, і дійшов висновку про наявність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 183 Кримінально-процесуальним кодексом України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченої частиною 4 цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України визначено виключний перелік випадків, у яких слідчий суддя має право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини та щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжних захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України, суд у складі колегії суддів дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 331 Кримінально-процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб з утриманням у ЛСІ УДпТС України у Львівські області без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Львівської установи покарань УДПтСУ у Львівській області.

Строк дії ухвали шістдесят днів з моменту винесення, тобто до 30 вересня 2017 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 5 діб з дня її винесення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3