УХВАЛА

19 липня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю слідчого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУІІІІ в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Рівненського відділу поліції ГУІІІІ в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_4 , та позбавити власника та інших осіб, що мають право на керування можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 04.07.2017 до чергової частини Рівненського ВП ГУНИ в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_5 , яка була зареєстрована в ЖЄО № 25884, про те, що невідома особа маючи умисел на заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом, під приводом надання юридичних послуг, заволоділа правом власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинила останній значної майнової шкоди.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення 04.07.2017 СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004476, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Доказами, що вказують на вчинення даного кримінального правопорушення є протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 та відомості із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав па нерухоме майна та Реєстру прав на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, де вказано, що власником квартри за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із викладеним, виникала необхідність у накладенні арешту па квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_4 , яка. згідно п. З ч. 2 ст. 167 КГІК України, є предметом кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст. 167 КГІК України, тому виникла необхідність у забороні розпоряджатись вказаним майном та використовувати його, оскільки його не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні можливої конфіскації вказаного майна.
Предметом злочину є - чуже майно, так і право на таке майно.
Таким чином є достатні підстави вважати, що вказана квартира за адресою: АДРЕСА_1 . власником якої згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав па нерухоме майна та Реєстру прав на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_4 , є об`єктом зазначеного кримінального правопорушення та являється предметом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що визнається злочином.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту па вищевказане майно, яке є об`єктом кримінально протиправних дій, з метою позбавлення власника та інших осіб, що мають право на керування, можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з підстав зазначених в клопотанні, просить суд його задоволити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1ст.1 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні, що в провадженні слідчого Рівненського відділу поліції ГУІІІІ в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004476 від 04.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення 04.07.2017 СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004476, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_4 ,
В судовому засіданні слідчий не надав жодного доказу, які підтверджували б наявність достатніх підстав для накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_4 . Не надав документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Крім того слідчий не надав жодних пояснень з приводу внесеного ним клопотання.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладенні арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.167,170, 171, 173,309 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУІІІІ в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1