Справа № 277/71/17
УХВАЛА
/про арешт майна/
26.01.2017 року смт. Ємільчине
Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Ємільчинського ВП ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 24.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.01.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 24.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , який є предметом вказаного злочину та речовим доказом.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 24.01.2017 року до чергової частини Ємільчинського ВП надійшов протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про те, що у вересні 2014 року особа на ім`я ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Києві, шляхом обману заволодів його автомобілем марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки.
Під час проведення огляду місця події на території Ємільчинського ВП виявлено автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 . З його слів він придбав даний автомобіль в Київській області у особи на ім`я ОСОБА_6 . В ході огляду місця пригоди автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , оглянуто та опечатано згідно норм КПК. Проведеною перевіркою встановлено, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_1 .
Слідчий зазначила, що є достатньо підстав вважати, що автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , є доказом у кримінальному провадженні.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 24.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали заявлене клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно технічного паспорта на автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , власником даного автомобіля є ОСОБА_8 .
За клопотанням слідчого, підтриманого прокурором, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що у вересні 2014 року по проханню знайомого на ім`я ОСОБА_6 передав автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , який придбав по дорученню у 2007 році для поїздки на 10 днів, після чого останній повідомив, що на автомобілі знаходився у Донецькій області та попав під обстріл і що автомобіль пошкоджено. По цій причині не звертався із заявою про заволодіння автомобілем. В січні 2017 року стало відомо, що автомобілем користуються інші особи і тому звернувся із заявою. просить накласти арешт на автомобіль.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що більше 3 років придбав автомобіль у незнайомої особи, з`ясувавши перед цим чи не значиться даний автомобіль у розшуку, заставі. В даний час бажав даний автомобіль оформити на себе, але працівники поліції затримали автомобіль. Просив повернути автомобіль йому під розписку на зберігання.
Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, допитавши потерпілого, свідка ОСОБА_7 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання 24.01.2017 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Постановою слідчого СВ Ємільчинського ВП від 25.01.2017 року автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказами в кримінальному провадженні № 0000025 від 24.01.2017 року та передано на зберігання до Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ГУ НП в Житомирській області.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З ч.2 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки в даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 160-166, 170-174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», д/н НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Ємільчинському ВП Новоград-Волинського ГУ НП в Житомирській області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

С Суддя : ОСОБА_1