Справа № 681/898/17

12.07.2017 року. Полонський районний суд Хмельницької області
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Полонному кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працює на посаді начальника відділу земельних відносин виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, освіта вища, одруженого, раніше не судимого;
за ст. 369-2 ч. 2 КК України,
27.06.2017 року до Полонського районного суду Хмельницької області передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст. 369-2 КК України з укладеною в ході досудового розслідування 21.06.2017 року угодою про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні укладену між заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні даного злочину.
ОСОБА_4 обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди для третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та пропозиції і обіцянки здійснити вплив за надання такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.
Під час проведення підготовчого судового засідання, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, як такої, що відповідає вимогам чинного КПК та КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 проти цього не заперечували.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , суд вважає, що угода не може бути затверджена з огляду на наступне.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування продовжується у загальному порядку.
Суд, перевіривши дану угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону, приходить до висновку, що умови угоди суперечать положенням КПК та КК України, зокрема під час досудового слідства була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 .
Зокрема, в обвинувальному акті від 21.06.2017 року, затвердженому заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та в угоді про визнання винуватості від 21.06.17 року зазначено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника відділу земельних відносин виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, 17.05.2017 року запропонував, а 24.05.2017 року близько 16 години, в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 6000 грн. для третіх осіб депутатів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади за вплив на прийняття особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме міським головою, рішення стосовно включення в порядок денний чергової сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади заяви ОСОБА_7 , сприяння у прийнятті рішення про її задоволення, укладення договору особистого строкового сервітуту під тимчасовою спорудою для проведення підприємницької діяльності в м.Полонному та пообіцяв здійснити вплив за надання такої неправомірної вигоди.
Дії обвинуваченого були кваліфіковані за ч.2 ст. 369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та пропозиції і обіцянки здійснити вплив за надання такої вигоди.
Однак, з обвинувального акту та матеріалів справи вбачається, що 31.03.2017 року ОСОБА_7 звернувся до голови Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади із заявою про надання дозволу на встановлення меж земельної ділянки для встановлення особового строкового сервітуту та встановлення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності в АДРЕСА_3 площею 60 кв.м.
12.04.2017 року, під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про необхідність зустрічі.
13.04.2017 р. під час зустрічі в м.Полонному ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про необхідність фінансового зацікавлення депутатів міської ради та міського голови Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, не назвавши конкретної суми.
21.04.2017 року ОСОБА_4 на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, будівництва, перспективного розвитку та охорони навколишнього природного середовища Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади надав завчасно підготовлений проект рішення про залишення без задоволення заяви ОСОБА_7 , де було вирішено запропонований проект рішення винести на розгляд чергової сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади.
28.04.2017 року під час 28-ї чергової сесії міської ради І скликання Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади дану заяву ОСОБА_7 було залишено без задоволення.
17.05.2017 року в приміщенні одного із кафе м.Полонного ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що для повторного розгляду його заяви, включення її в порядок денний чергової сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади та сприяння у прийнятті рішення про її задоволення, необхідно вплинути на міського голову Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади через депутатів міської ради, для чого необхідно передати 6000 грн. для депутатів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади.
Таким чином ОСОБА_4 створив такі умови, за яких ОСОБА_7 не повинен був, але був вимушений дати хабар, щоб запобігти шкідливим наслідкам законним інтересам.
Частина 3 ст. 369-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
На відміну від вимагання хабара, що є кваліфікуючою ознакою «одержання хабара», вимагання неправомірної вигоди як кваліфікуюча ознака «зловживання впливом» здійснюється не самою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а тією особою, яка береться вплинути на неї. Для констатації вимагання, незалежно від його форми, обов`язковим є те, що воно спрямоване на порушення прав та законних інтересів особи, щодо якої здійснено вимагання.
Відповідно до правової позиції Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, вимагання хабара може бути поставлено за провину лише у тому випадку, якщо винна особа з метою її одержання, погрожує вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам того, хто дає незаконну вигоду, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати її із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам (постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від: 04 жовтня 2012 року, 23 травня 2013 року, 30 травня 2013 року, справи № 5-14кс12, №5-13кс13, № 5-14кс13).
Такий самий підхід має бути витриманий і щодо розуміння змісту «вимагання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави».
В матеріалах кримінального провадження, наданого суду прокурором, міститься постанова про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 20.06.2017 року. Однак мотиви та обґрунтування зміни кваліфікації у даній постанові відсутні, а тому під час підготовчого судового засідання вирішити питання законності перекваліфікації, а також законності вимог ОСОБА_7 є неможливим без проведення повного судового засідання.
Крім того, невірна кваліфікація дій підозрюваного зроблена не лише в угоді, а й в обвинувальному акті, хоча відповідно до вимог частин 2, 4 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Оскільки недоліки в поданому прокурором обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості були встановлені під час підготовчого судового засідання, суд вважає, що згідно із п.1 ч.3 ст.314КПК України наявні підстави для відмови в затвердженні угоди та наявні підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, ч.7 ст.474 КПК України, суд, -
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 21 червня 2017 року між заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: