Справа № 524/1117/17
Провадження № 1-кп/524/231/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року . Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000052 від 14.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миронівка, Світловодського району, Кіровоградської обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, стрілець комендантського відділення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», учасник бойових дій (під час проведення АТО), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинувачений у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 12

від 13.01.2015 року солдата контрактної служби ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця комендантського відділення військової частини НОМЕР_1 та визнано таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Являючись військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати військову присягу, затверджену Постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991 року, а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Однак, 31.10.2016 року солдат ОСОБА_4 вибув за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 01.11.2016 року близько 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), без поважних причин не з`явився вчасно на службу - на ранкове шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та у період з 01.11.2016 року по 08.02.2017 року, тобто до моменту його затримання, до військової частини НОМЕР_1 не з`являвся, обов`язків військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються визнав повністю та не заперечував викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчиненого ним злочину.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим обставин, які ним визнаються, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції, за згодою сторін, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обсяг доказів, що підлягали дослідженню, обмежено допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, вивчивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, які йому інкримінується.

Неправомірні дії ОСОБА_4 , які полягали у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби), суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Враховується також вік і стан здоров`я обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Отже, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_4 , який є сиротою та учасником бойових дій в АТО, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно і тому - суд вважає за можливе застосувати до цього обвинуваченого положення ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, вважаючи, що для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ними нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді одного року тримання в дисциплінарному батальйоні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя