Справа № 362/4334/17
Провадження № 1-кс/362/840/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2017 року Слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000821 від 04.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці,-

в с т а н о в и в:

18.08.2017 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано наступним.

В провадженні СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000821 від 09.11.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , з листопада 2016 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступила в злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з метою систематичного забезпечення надання повіями платних послуг сексуального характеру, а саме здійснення організації вказаних злочинних дій, підбір повій та рекламуванням їх послуг.

Так, ОСОБА_6 , систематично з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створював умови для зустрічі повій, які дали добровільну згоду на це з особами чоловічої статті, на території м. Києва та Київської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено.

Після надання повіями послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримували ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 ОСОБА_12 , ОСОБА_6 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 для подальшого розподілення між собою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 України, а саме в сутенерстві, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_6 підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , протоколом впізнання особи за фотознімками та іншими матеріалами;

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, тобто наявний ризики, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, про що їй було повідомлено про підозру, а тому, перебуваючи на волі, вона може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності. Перебуваючи на волі може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування застави щодо ОСОБА_6 не є можливим, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштована, а тому в останньої, відсутні грошові кошти на внесення застави.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту щодо ОСОБА_6 не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, може ухилятись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги те, що підозрюваний може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, це свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш мілких запобіжних заходів, тому слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрювана буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Захисник ОСОБА_5 вимоги клопотання не визнав, просив у його задоволенні відмовити, оскільки прокурором не доведено фактів переховування його підзахисного від слідства, у зв`язку з чим і не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що у даному випадку може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Допитана у судовому засіданні підозрювана заперечувала проти задоволення клопотання та підтримала свого захисника, просила застосувати відносно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту з зобов`язанням не залишами житло в період з 23-00 год. до 07-00 год.

Заслухавши слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, пришов до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).

Згідно ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 303 КК України - позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, відсутність об`єктивних даних щодо переховування підозрюваного від слідства, також в поданні слідчого відсутні будь-які докази про наявність зазначених ризиків і про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Не доведені такі ризики і прокурором у судовому засіданні.

Оскільки, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про наявність достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_20 існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано доказів про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київської області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 00000821 від 09.11.2016 р. про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, українку, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,обов`язок:

- не залишати житло за місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 години до 07.00;

- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1