Справа № 459/738/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/498/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 ч.1 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0002238 за апеляційною скаргоюобвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 03.03.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 03.03.2017 року яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 6 місяців арешту.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити покарання у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вину в скоєному визнає повністю, щиро розкаюється. Добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_9 збитки в сумі 1000 гривень.

Апелянт вважає вирок суду першої інстанції несправедливим через суворість, оскільки суд не вказав з яких підстав робить висновок про його високу суспільну небезпечність та в чому вона полягає.

Апелянт покликається, що з 1990 року перебуває на обліку в дільничного терапевта з діагнозом: бронхіальна астма атопічної форми, хронічна легенева недостатність 1 ступеня. З 2009 року перебуває на обліку в дерматовенерологічному диспансері з діагнозом дифузний нейродерміт, а в 2010 році перебував на лікуванні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; короткочасна втрата свідомості. На даний час працює неофіційно, їздить на сезонні сільськогосподарські роботи та будівництво в Республіку Польща, чим і забезпечує своє існування та проживання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , 07.11.2015 року близько 10.00 год., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 з метою особистого збагачення, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, шляхом вільного доступу, викрав з дивана розміщеного у вищезазначеній квартирі, належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Nokia Lumia 630 Dual Sim» вартістю 1 600,00 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1600,00 грн.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , підтриману захисником-адвокатом ОСОБА_8 , про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду першої інстанції - без змін, врахувавши письмову заяву потерпілого про те, що він претензій до обвинуваченого не має та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та ОСОБА_6 обрано покарання в межах санкції статі обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який, у відповідності до ст.89 КК України, немає судимості, на обліку в лікарів психіатра, нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, та прийшов до висновку з врахуванням наявних в матеріалах справи документів, що ОСОБА_6 підлягає покаранню у виді арешту.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, а також доводи щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого через суворість знайшли підтвердження під час розгляду апеляційної скарги щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

До суду апеляційної інстанції надійшла заява від потерпілого ОСОБА_9 в якій він зазначає, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 не має, оскільки йому добровільно відшкодовано кошти в сумі 1000 гривень, вважає вирок суду першої інстанції несправедливим через суворість, ОСОБА_6 перед ним вибачився і потерпілий його пробачив. Стороною захисту надано для долучення до справи квитанцію про виплату обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 1000 гривень.

До апеляційної скарги були долучені ксерокопії медичних документів із зазначенням ряду захворювань на які хворіє обвинувачений.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , повністю визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачено, не встановлено.

Наведені обставини дають колегії суддів підстави вважати, що ОСОБА_6 не є суспільно небезпечною особою та не потребує покарання в умовах ізоляції від суспільства. Вказані обставини дозволяють колегії суддів внести зміни у вирок суду першої інстанції застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 03.03.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: