Справа № 199/2318/17
ВИРОК
іменем України
05.07.2017 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000478 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Дніпропетровська (м.Дніпро), громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресами АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , судимого: 1993; 1999; 2000; 2002; двічі у 2006; 2007; 2009; чотири рази у 2012 роках, а також,

-26.01.2017 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення із іспитовим строком на 1 рік;

-04.05.2017 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 30.01.2017 року близько 15-00, біля будинку №7 по вул.Осінній у м.Дніпро, зустрів знайомого, особа якої не встановлена, який передав обвинуваченому на зберігання вогнепальну зброю нестандартну гладкоствольну вогнепальну зброю обріз двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ» виробництва Тульського збройного заводу (СРСР) 16 калібру, серія та номер видалені, 1959 року виготовлення та який придатний до проведення пострілів (відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №26/3.1-240 від 20.03.2017 року).

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився, після чого, отримавши від особи вказану вогнепальну зброю, таким чином, без передбаченого законом дозволу, придбав її, носив та зберігав за місцем свого проживання до 01.03.2017 року, за адресою АДРЕСА_1 .

01.03.2017 року близько 15-45 вказана вогнепальна зброя була вилучена поліцією у ОСОБА_4 на ж/м Фрунзенський біля будинку №2 по вул.Донецьке Шосе м.Дніпро та яку обвинувачений весь цей час носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду показав, що він 30.01.2017 року о 15-00 біля будинку №7 по вул.Осінній у м.Дніпро, зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , який попрохав його тимчасово зберегти у себе вдома вогнепальну зброю обріз мисливської рушниці, на що він погодився. 01.03.2017 року ОСОБА_5 запропонував зустрітись і повернути йому зброю, яку він віддав йому на зберігання. В цей же день о 15-00 він прибув до будинку АДРЕСА_3 , тримаючи при собі пакет із обрізом рушниці, був зупинений працівниками поліції, які вилучили у нього обріз рушниці.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

- показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що 01.03.2017 року днем вони були запрошені працівниками поліції як поняті при огляді особистих речей затриманого біля будинку №2 по вул.Донецьке Шосе обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримав в правій руці чорний пакет. В середині пакету було виявлено та вилучено обріз рушниці. Як пояснив ОСОБА_4 вказану зброю він на прохання свого знайомого ОСОБА_5 зберігав за місцем свого проживання та ніс її з собою, щоб йому повернути. Виявлений обріз був упакований в спеціальний пакет, опечатаний биркою, де вони поставили підписи. Зауважень до працівників поліції не було;

- протоколом огляду від 01.03.2017 року біля будинку 2 по вулиці Донецьке Шосе міста Дніпро, вилученого у ОСОБА_4 обрізу двоствольної мисливської рушниці та який пояснив, що цей обріз рушниці йому дав для зберігання знайомий на ім`я ОСОБА_5 , та яку він ніс йому, щоб віддати;

- висновком судово-балістичної експертизи №26/3.1-240 від 20.03.2017 року, що предмет, вилучений 01.03.2017 року в ході особистого огляду ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , є нестандартною гладко ствольною вогнепальною зброєю обрізом двоствольної гладко ствольної мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ», виробництва Тульського збройового заводу (СРСР), 16 калібру, серії та номер видалені, 1959 року виготовлення. Вищевказаний обріз мисливської рушниці придатний до проведення пострілів та визнаний речовим доказом.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачується у умисному тяжкому кримінальному правопорушенні, який представляє велику суспільну небезпеку, оскільки незаконне поводження з вогнепальною зброєю створює сприятливі умови для вчинення злочинів з використанням зазначених предметів.

ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався за умисні злочини, судимості не погашені, ніде не працював.

Суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для обвинуваченого, його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Але, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Призначаючи покарання суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_4 провину визнали повністю; у скоєному щиро розкаялися; добровільно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення; не перешкоджав слідству; висловив жаль з приводу вчиненого, характеризуються задовільно.

Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, тому суд, з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, але яке наближене до мінімально можливого.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта - з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 527 грн 76 коп.

Керуючись п.3 ч.9 ст.100 ч.2 ст.110, ч.2 ст.124, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до призначеного покарання частково у вигляді одного місяці позбавлення волі приєднати покарання, не відбуте обвинуваченим за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.05.2017 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 місяці позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 29.03.2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 29.03.2017 року і по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення - як день за день.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 527 грн 76 коп.

Речовий доказ вогнепальну зброю, зберігати до набрання вироком законної сили, та знищити відповідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

Обвинувачений, прокурор мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1