Справа № 646/2698/16-к
№ провадження 1-кп/646/270/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2016 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

За участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участі захисника - адвоката ОСОБА_4

за участі обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 15 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олєнєгорська Мурманської області, росіянина, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

в с т а н о в и в :
24 лютого 2016 року в провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов для розгляду обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2016 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.12.2016 року.

При проведенні судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися.

Суд, вислухавши думку, захисника та обвинуваченого, які просили звільнити його з-під варти, приходить до висновку, що ті обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку на цей час не змінилися, тобто процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, у даному випадку не зменшилися.

Відповідно до ч. 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд приймає рішення щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого йому злочину, який у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а також той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, потерпілі та свідки у судовому засіданні не допитані.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).

Крім того, суд бере до уваги, можливість ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, та відсутність постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому немає, а продовження строку тримання його під вартою обумовлено також вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та запобіганню вищезазначеним ризикам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_5 , 28 травня 1982 року, до 60 (шестидесяти) днів, тобто по 17 лютого 2016 року включно.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя- ОСОБА_1