Справа № 738/1072/17
№ провадження 1-в/738/243/2017
УХВАЛА
16 серпня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування амністії,

за участю: прокурораОСОБА_4 ,
представника установи виконання покараньОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування амністії, у якому засуджений, просить суд застосувати відносно нього Закон України від 08 квітня 2014 року Про амністію у 2014 році» та звільнити його від відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 березня 2016 року.

Засуджений у судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив застосувати відносно нього статтю 3 Закону України від 08 квітня 2014 року Про амністію у 2014 році».

Представник установи виконання покарань не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, додані до нього документи та особову справу засудженого суд дійшов наступного висновку.

Так, вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 березня 2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.307 КК України (в редакції до 06.10.2011 року), ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції від 15.04.2008 року), ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням функцій представника влади строком на 1 рік та з конфіскацією належного йому майна; на підставі ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності; на підставі ст. 54 КК України позбавлено спеціального звання - «старший лейтенант міліції»; зараховано в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) подвійний розмір попереднього ув`язнення в ІТТ КМУ УМВС України в Полтавській області з 02.02.2009 року по 12.02.2009 року, що становить 20 днів; час перебування в Полтавській установі виконання покарань УДПТС України в Полтавській області (СІЗО №23) з 05.07.2010 року по 30.10.2010 року включно, що становить 234 дні; з 03.12.2010 року по 24.01.2011 року, що становить 104 дні; з 04.09.2011 року по 27.10.2011 року, що становить 108 днів; з 04.01.2013 року по 13.03.2014 року, що становить 501 день, а загалом 967 дні; зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_3 перебування його в Менській виправній колонії УДПтСУ в Чернігівській області №91 з 30.10.2010 року до 3.09.2011 року у зв`язку з відбуванням покарання за вироком Автозаводського райсуду м. Кременчука Полтавської області від 25.06.2010 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2017 року вирок Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 березня 2016 року залишено без змін.

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_3 посилався на те, що відносно нього підлягає застосуванню ст. 3 Закону України Про амністію у 2014 році, оскільки він є особою, не позбавленою батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини та відбув покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Наявність у ОСОБА_3 неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав підтверджено свідоцтвом про народження дитини та довідкою Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області від 08 серпня 2017 року №01-18-1/834.

Згідно ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні від 01 жовтня 1996 року амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України від 08 квітня 2014 року Про амністію у 2014 році.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України Про амністію у 2014 році, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для застосування ст. 3 Закону України Про амністію у 2014 році відносно ОСОБА_3 відсутні, оскільки на момент набрання чинності зазначеного Закону ОСОБА_3 не відбув половини призначеного строку основного покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 березня 2016 року, що набрав законної сили 26 січня 2017 року після його перегляду судом апеляційної інстанції.

Посилання засудженого у своєму клопотанні на те, що застусування ч.5 ст.72 КК України підлягає врахованню при вирішенні питання про звільнення від відбування покарання внаслідок застосування амністії, є безпідставними.

Положеннями ч.5 ст.72 КК України встановлено правила зарахування до строку покарання часу попереднього ув`язнення і очислений на підставі цієї норми строк покарання, не може враховуватися при звільненні особи від відбування покарання по амністії, оскільки для застосування ст. 3 Закону України Про амністію у 2014 році береться до уваги строк фактично строк покарання на час набрання чинності цього закону, тобто станом на 19 квітня 2014 року.

Доказів щодо наявності інших підстав для застосування Закону України Про амністію у 2014 році стосовно засудженого ОСОБА_3 заявником клопотання та іншими учасниками розгляду суду не надано.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування амністії задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись Законом України Про амністію у 2014 році, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування амністії відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

У випадку апеляційного оскарження апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.
Суддя ОСОБА_1