Справа № 712/2052/17
Провадження № 1-кп/712/200/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Соснівський районий суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000020 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаська область, Звенигородський район, с. Пединівка, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», призваний на військову службу за контрактом, в установлений термін 10.11.2016 в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, до визначеного місця проходження військової служби військової частини НОМЕР_1 що розташована у АДРЕСА_1 , після виписки його із лікувального закладу 09.11.2016 Запорізького військового шпиталю не з`явився хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити та весь час у період з 10.11.2016 по 16.02.2017 тобто понад один місяць постійно перебував за межами частини у АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів щодо повернення до свого місця проходження військової служби за наявності реальної можливості до цього, поки 17.02.2017, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що дійсно був призваний на військову службу за контрактом, після проходження лікування в установлений термін 10.11.2016 року до визначеного місця проходження військової служби, а саме до військової частини НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_1 , не з`явився.

Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність також підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні в порядку ст. 349 КПК України, а саме:

вимога;

характеристика;

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 407 КК України в вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши відносно нього іспитовий термін на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1