Справа 216/436/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2017 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

представника заявника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання директора ТОВ «Кривбасоптіма» ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в прядку статті 174 КПК України у кримінальному провадженні №0000014,

ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування, 01.02.2017 року Ухвалою слідчого судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/436/17 було задоволено клопотання про арешт майна, яке подав слідчий слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 21.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України та накладено арешт на єдиний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить наступне нерухоме майно: олійний цех із залізобетонних плит загальною площею 269,1 кв.м.; сховище складське металеве загальною площею 350,4 кв.м., борошносховище металеве загальною площею 33,7 кв.м., борошносховище металеве загальною площею 33,17 кв.м.; вбиральня (тимчасова) цегляна загальною площею 1,85 кв.м.; навіс (тимчасовий) металевий загальною площею 73,3 кв.м., котельня із залізобетонних плит загальною площею 240,6 кв.м.; вагова цегляна загальною площею 43,3 кв.м.; резервуар для зберігання олії металевий площею забудови 33,2 кв. м. Право власності на вказане вище нерухоме майно зареєстровано 19.10.2015 за ТОВ «КРИВБАСОПТІМА» на підставі договору купівлі - продажу № 4838 від 19.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , вищезазначеною ухвалою суду, добросовісному власнику майна, заборонено розпорядження вказаним єдиним майновим комплексом.

Представник скражника, в судовому засіданні своє клопотання підтримав, суду пояснив, щодо нерухомого майна, яке зазначено слідчим у клопотанні та у подальшому в ухвалі слідчого судді, на думку досудового слідства є достатні підстави вважати, що договір про продаж вказаного єдиного майнового комплексу міг бути укладений з перевищенням повноважень службовими особами ТОВ «АГРОТЕХНОЛОГІЯ», але ,на думку представника заявника, якщо припустити, що службовими особами ТОВ «АГРОТЕХНОЛОГІЯ» були завдані збитки підприємству ТОВ «АГРОТЕХНОЛОГІЯ», то відшкодування таких збитків здійснюється в рамках господарського судочинства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 89 ГК України посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відповідно до п. 41ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю). Згідно ч. 8 ст. 28 ГПК України у спорах про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, представником такого товариства є також учасник (акціонер) цього товариства, якому сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу (простих акцій) товариства, який подав господарському суду позовну заяву від імені товариства або який подав господарському суду заяву про здійснення представництва позивача. Крім того, на думку представника заявника, можливі припущення щодо вчинення дій з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями керівником ТОВ «АГРОТЕХНОЛОГІЯ», що призвело до завдання збитків підприємству, взагалі не можуть бути підставою для накладення арешту на майно, відчуженого на користь третьої особи. Учасники товариства в рамках господарського судочинства можуть звертатися до суду з відповідним позовом про відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю).

Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання про зняття заперечував, вважає, що арешт вищевказаного нерухомого майна повністю відповідає вимогам КПК України, на теперішній час необхідність у скасуванні арешту відсутня.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час слухання справи належним чином повідомлявся, тричі до суду не з`явився, заперечень суду не представив . Неявка прокурора не позбавляє слідчого суддю можливості розглянути скаргу за його відсутністю.

Потерпілий ОСОБА_5 , суду пояснив, що він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» з часткою 33,3% у статутному капіталі юридичної особи. На думку потерпілого, дії вказаних осіб та керівника ТОВ «Агротехнологія», поєднані зі зловживанням ними своїми службовими повноваженнями, призвели до стійкої фінансової неспроможності ТОВ «Агротехнологія». До таких дій, належить зокрема, укладення договору купівлі-продажу від 19.10.2015 між ТОВ «Агротехнологія» та ТОВ «Кривбасоптіма», посвідчений та зареєстрований за № 4838 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , крім того, потерпілий зазначив, що не був присутнім під час зборів учасників ТОВ «АГРОТЕХНОЛОГІЯ» 09.10.2015 та не підписував відповідний протокол Зборів, а відтак майно може бути продано.

Суд вислухавши представника заявника, слідчого, потерпілого по справі, дослідивши матеріали, що представлені суду в обґрунтування клопотання, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, ст. 174 КПК України візначено коло осіб які мають право заявити клопотання про скасування арешту майна. Серед вказаних осіб зазначені власник майна або інший власник.

Крім того, згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 вказаної статті, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"

В ч.4 ст.173 КПК України визначено, що при задоволенні клопотання про арешт майна застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а також необхідно врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено під час розгляду заяви про зняття арешту та підтверджено учасниками розгляду заяви, цивільний позов потерпілим на час розгляду заяви про зняття арешту не заявлений. Крім того, ч.1 ст.364-1 КК України не передбачає конфіскації майна як виду покарання, а також розмір шкоди завданий злочином, органом досудового розслідування на теперішній час не встановлений.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна у якості речових доказів є можливим за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Крім того, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» придбало арештоване майно на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2015 року, договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , відповідно до розділу 2 Договору продаж майна вчинено за ціною, яка відповідає Звіту про оцінку майна, виконану суб`єктом оціночної діяльності СПД ОСОБА_10 . Тобто ТОВ «Кривбасоптіма» придбало нерухоме майно у встановленому законодавством порядку. На час розгляду даної заяви про скасування арешту нерухомого майна, вищезазначений договір купівлі-продажу є чинним, сам потерпілий підтвердив, що не звертався у передбаченому Законом порядку з відповідним позовом до суду.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року Пайн Велей Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії розкрито зміст захисту права власності та зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користування своєю власністю.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що існування подальшого арешту майна ТОВ «Кривбасоптіма» являється непропорційним та непомірним тягарем для ТОВ «Кривбасоптіма», що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини і основних свобод і свавільним обмеженням права ТОВ «Кривбасоптіма» на мирне володіння своїм майном (Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 р. справа "East/West Alliance Limited" проти України"), оскільки на думку суду .

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 372, 539 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання директора ТОВ «Кривбасоптіма» ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в прядку статті 174 КПК України у кримінальному провадженні №0000014- задовольнити.

Скасувати арешт на майно, що є власністю Товарицтва з обмеженною відповідальностю «Кривбасоптіма», а саме: єдиний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить наступне нерухоме майно: олійний цех із залізобетонних плит загальною площею 269,1 кв.м.; сховище складське металеве загальною площею 350,4 кв.м., борошносховище металеве загальною площею 33,7 кв.м., борошносховище металеве загальною площею 33,17 кв.м.; вбиральня (тимчасова) цегляна загальною площею 1,85 кв.м.; навіс (тимчасовий) металевий загальною площею 73,3 кв.м., котельня із залізобетонних плит загальною площею 240,6 кв.м.; вагова цегляна загальною площею 43,3 кв.м.; резервуар для зберігання олії металевий площею забудови 33,2 кв. м., право власності на яку зареєстровано 19.10.2015 за ТОВ «КРИВБАСОПТІМА» на підставі договору купівлі - продажу № 4838 від 19.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , накладений згідно з ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01.02.2017 р.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1