Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 0602/1430/2012
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина Російської Федерації, уродженця с. Тетерівка, Житомирського району, Житомирської області, жителя

за ч.4 ст. 190; ч.2 ст.364; ч.2 ст.366; ч.3 ст.358; ч.3 ст.27 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 27 та ч.2 ст. 358; ч.3 ст.27 та ч.2 та 364 ; ч.3 ст.27 та ч. 2 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06.08.2012 року Баранівський районний суд Житомирської області до свого провадження прийняв кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.4 ст. 190; ч.2 ст.364; ч.2 ст.366; ч.3 ст.358; ч.3 ст.27 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 27 та ч.2 ст. 358; ч.3 ст.27 та ч.2 та 364 ; ч.3 ст.27 та ч. 2 ст.366 КК України. Справа неодноразово призначалася до судового розгляду, однак підсудний в судове засідання не з`являвся.

17.10.2012 року постановою Баранівського районного суду Житомирської області за клопотанням прокурора кримінальне провадження було зупинено в зв`язку із розшуком підсудного, запобіжний захід щодо останнього залишено у виді тримання під вартою.

08.10.2015 року по даній кримінальній справі після повторного авторозподілу у звязку із припиненням повноважень головуючого у справі судді ОСОБА_5 було визначено головуючим у справі суддю ОСОБА_1

28.03.2017 року до суду надійшло повідомлення начальника Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, про те, що згідно інформації, яка надійшла з НЦБ Інтерполу в Російській Федерації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , паспорт виданий 18.10.2016 року УФМС Росії по Смоленській області в м.Ярцево, зареєстрований на території Кардимівського району Смоленської області. В зв`язку з цим екстрадицію розшукуваного провести неможливо, а тому просили вирішити питання про передачу даної справи компетентним органам Російської Федерації для здійснення подальшого провадження у справі.

05.04.2017 року ухвалою суду провадження у справі відновлено.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що справа повинна бути передана до відповідного суду Російської Федерації, саме судом у провадженні якого перебуває дана справа, оскільки прокуратура позбавлена можливості направляти кримінальні справи, які перебувають на розгляді в суді, до іноземних компетентних установ держав-учасниць СНД.

Вивчивши думку учасників процесу, матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно положень п. 11 Перехідних положень до КПК України в редакції 2012 року, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 направлена до суду заступником прокурора Житомирської області старшим радником юстиції ОСОБА_6 з обвинувальним актом ще 15.05.2006 року, про що повідомив в судовому засіданні прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та надав копію супровідного листа та початкову сторінку обвинувального висновку, враховуючи це розгляд даної справи відбувається саме за правилами КПК України в редакції 1960 року, з внесеними змінами та доповненнями.

Згідно вимог ч. 1, 3 та 4 ст. 471 КК України (в редакції 1960 року) міжнародна правова допомога у кримінальних справах надається і отримується на підставіміжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Центральними органами України щодо міжнародної правової допомоги є, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Генеральна прокуратура України та Міністерство юстиції України. Генеральна прокуратура України звертається із запитами про міжнародну правову допомогу та розглядає запити (доручення) компетентних органів іноземних держав у справах на стадії досудового слідства, а Міністерство юстиції України - у справах на стадії судового слідства.

У разі якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено безпосередній порядок зносин під час надання міжнародної правової допомоги, визначеним таким договором органам надаються повноваження, передбачені частиною третьою цієї статті.

Міжнародні правові договори, учасниками яких є Україна, які безпосередньо регулюють порядок передачі кримінальних справ до іноземних компетентних установ держав учасниць цих договорів, є Європейська конвенція про передачу провадження у кримінальних справах" (1972 р., надалі Європейська Конвенція) та Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" (1993 р. м. Мінськ, далі Мінська Конвенція).

Однак, оскільки злочин вчинено ОСОБА_4 січень-березень 2004 року, тобто раніше ніж була ратифікована Російською Федерацію Європейська Конвенція (2008 рік), застосуванню підлягають саме норми Мінської Конвенції, учасницею якої, з дня її підписання, є також Російська Федерація.

Згідно із статтею 72 Мінської Конвенції Кожна Договірна Сторона зобов`язується за дорученням іншої Договірної Сторони здійснювати у відповідності зі своїм законодавством карне переслідування проти власних громадян, підозрюваних у тому, який вони зробили на території запитуючої Договірної Сторони злочин.

Відповідно до положень ст. 80 Мінської Конвенції зносини з питань видачі, карного переслідування, а також виконання слідчих доручень, що торкаються прав громадян і потребуючих санкцій прокурора, здійснюються генеральними прокурорами (прокурорами) Договірних Сторін.

За змістом положень п. 21 Протоколу до Мінської Конвенції, (1997 року), зносини з питань видачі кримінального переслідування здійснюються Генеральними прокурорами (Прокурорами) Договірних Сторін.

Аналіз положень Мінської Конвенції, свідчить про те, що Генеральна прокуратура України позбавлена можливості направляти кримінальні справи, які перебувають на розгляді в суді, до іноземних компетентних установ держав-учасниць СНД, оскільки положеннями вказаного міжнародного договору, на відміну від Європейської Конвенції, не передбачено передачу кримінального переслідування на даній стадії провадження, клопотання та кримінальна справа судом до Міністерства юстиції України не скеровується.

Проте, окрім іншого, в ній також не визначено можливості спрямування відповідних кримінальних справ та клопотань судом безпосередньо до Генеральної прокуратури України.

Водночас, як вбачається з роз`яснень Міністерства юстиції України у своєму супровідному листі від 27.11.2007 року № 26-10855/3 та Генеральної прокуратури України від 28.05.2014 року за № 14/2/2-31264-14, за практикою, що на даний час склалася у питанні передачі кримінального переслідування до всіх компетентних установ держав-учасниць СНД (з якими питання надання правої допомоги врегульовані саме Мінською Конвенцією, кримінальні справи, що перебувають у провадженні суду стосовно осіб, які не є громадянами України, але є громадянами держав СНД і виїхали за межі України (або переховуються від судових органів) за процесуальним рішенням суду надсилаються до територіального прокурора для встановлення строків досудового розслідування і вирішення питання про передачу кримінального переслідування. У випадку, якщо суд зупинив судове слідство у звязку з розшуком особи, таке слідство відновлюється.

У подальшому кримінальна справа через прокуратуру обласного рівня надсилається до Генеральної прокуратури України, яка за наявності підстав спрямовує його за належністю до відповідного компетентного органу іноземної держави.

Така процедура Генеральної прокуратури України застосовується у всіх без винятку випадках, коли кримінальні справи (провадження) даної категорії необхідно спрямовувати до Генеральних прокуратур держав учасниць СНД.

На підстві вищевикладеного дану кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 належить повернути прокурору для встановлення строків досудового розслідування і вирішення питання про передачу кримінального переслідування згідно з установленою практикою та процедурою застосування в Україні Мінської Конвенції.

На підставі викладеного та керуючись главою 39 КПК України ( в редакції 1960 року), ст. 17, 72 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190; ч.2 ст.364; ч.2 ст.366; ч.3 ст.358; ч.3 ст.27 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 27 та ч.2 ст. 358; ч.3 ст.27 та ч.2 та 364 ; ч.3 ст.27 та ч. 2 ст.366 КК України направити прокурору Житомирської області для встановлення строків досудового розслідування і вирішення питання про передачу кримінального переслідування згідно з положеннями Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом семи діб.

Суддя: ОСОБА_1