Справа № 441/627/16-к 1-кп/441/4/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4
та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Бережок Турківського району Львівської області,
жителя
АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з повною середньою освітою,
неодруженого, студента Вишнянського коледжу ЛНАУ, раніше
не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
ОСОБА_5 28.03.2016р. близько 23.10 год. в кімнаті № 308 гуртожитку № 1 Вишнянського коледжу ЛНАУ, що в с. Вишня, вул. Наукова, 1 Городоцького району Львівської області, під час конфлікту, що виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки по обличчі, спричинивши тілесні ушкодження у виді повного травматичного вивиху першого різця на альвеолярній дузі справа та частковий травматичний вивих першого різця на альвеолярній дузі верхньої щелепи зліва, крововилив та рану на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, останній та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною. Вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, в судовому засіданні не встановлено.
Враховується також, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, задовільно харатеризується за місцем свого навчання, є особою молодого віку. Згідно висновку органу пробації результати оцінки ОСОБА_5 не показали високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, тому доцільно з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому застосувати заходи контролю, підтримки та допомоги, які можуть вплинути на фактори ризику та знизити ризик повторного кримінального правопорушення.
Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З приводу заявленого цивільного позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно вимог ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зазначення у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 про затрати на матеріали лікування в сумі 9875 грн. не є допустимим доказом, оскільки з такої виписки не вбачається, хто саме поніс такі затрати - заклад охорони здоров`я чи сам потерпілий, інших належних та допустимих доказів для підтвердження понесених матеріальних збитків на цю суму цивільним позивачем та його законним представником в суді не подано. Відтак матеріалами справи підтверджено заподіяння неправомірними діями обвинуваченого потерпілому матеріальної шкоди лише на суму 215 грн. 69 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого.
Як ствердив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відшкодував йому частково заподіяну шкоду в розмірі 5000 грн.. Таким чином ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_4 розмір понесеної матеріальної шкоди, яка встановлена вироком суду, а саме 215 грн. 69 коп., що не позбавляє потерпілого права у майбутньому за наявності інших доказів вимагати стягнення з ОСОБА_5 решти понесених матеріалих витрат.
Згідно роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 , який зазнав фізичні та душевні страждання, було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених потерпілим у зв`язку із отриманим ушкодженням здоров`я, та майновий стан обвинуваченого, який є студентом, ніде не працює, суд вважає за необхідне позовні вимоги до цивільного відповідача про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 5000 грн., що справедливо відповідає ступеню тяжкості діяння, вчиненого ОСОБА_5 ..
Оскільки ОСОБА_5 на відшкодування шкоди повернув ОСОБА_4 5000 грн., з яких 215.69 грн. становить матеріальна шкода, встановлена судом, відтак невідшкодованою залишається моральна шкода в розмірі 215 грн. 69 коп..
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, речових доказів у справі немає, процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , 215 (двісті п`ятнадцять) грн. 69 коп. невідшкодованої моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1