Справа № 675/320/16-к
Провадження № 1-кп/675/1/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представників потерпілих адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисника - адвоката ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізяслава кримінальне
провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України,
При цьому, ОСОБА_19 , на 40 км + 720 м вказаної автодороги, біля м.Ізяслав, в порушення вимог п. 12.6 (ґ) Правил, під час руху на заокругленій ділянці ліворуч, в місці, у якому дозволена швидкість 90 км/год, значно перевищив її та рухався зі швидкістю близько 120 км/год.
За вказаних обставин ОСОБА_19 , в порушення вимог п.п.10.1., 12.1, 14.2.(в,г), 14.6 (г) Правил проявив неуважність, як наслідок, не врахував дорожню обстановку та здійснюючи обгін невстановленого транспортного засобу, перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 Правил, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг на дорогах та яку перетинати забороняється, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого втратив керованість транспортного засобу, що спричинило його занос та допустив зіткнення із автомобілем «NISSAN ALMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який рухався назустріч, і в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебували пасажири ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та малолітній ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Також тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, отримали водій автомобіля «NISSAN ALMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , а також пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_20 .
Своїми діями ОСОБА_14 допустив порушення правил безпеки руху, передбачені пунктами п.п. 2.9, 10.1, 12.1, 14.2.(в,г), 14.6 (г) Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 2.9. водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.12.1 - під час вибору в установлених межах швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 14.2 переконатися, смуга зустрічного руху , на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; після обгону повернутися на займану смугу руху;
п. 14.6 обгін заборонено на крутих поворотах та ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.
п. 12.6 поза населеними пунктами рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами , що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.
Зазначені порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що 26 серпня 2015 року він попросив хлопців своїх товаришів допомоги перенести ванну у квартиру із гаража. Близько обідньої пори прийшли ОСОБА_18 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , а за ними ОСОБА_17 із ОСОБА_16 .. Після того як вони перенесли ванну, ОСОБА_14 запропонував пообідати, під час обіду також вживали спиртне. Після обіду вирішили їхати на озеро скупатися та порибалити і про подальші події він не пам`ятає.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, суд дійшов висновку, що його вина підтверджується зібраними у справі та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Стан сп`яніння ОСОБА_14 підтверджено висновком судово-токсикологічної експертизи № 1770, згідно якої в крові обвинуваченого виявлено наявність етилового алкоголю 1,51 проміле, та не заперечується самим обвинуваченим.
Потерпілий ОСОБА_9 посвідчив суду, що 26 серпня 2015 року він на власному автомобілі «NISSAN ALMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в із Шепетівки в напрямку м. Ізяслав. Разом із ним в автомобілі перебували його дружина та малолітній син. Неподалік естакади із-за повороту на великій швидкості назустріч для них вилетів некерований автомобіль ВАЗ, ОСОБА_9 відразу скинув швидкість та загальмував. Після зупинки автомобіля «NISSAN ALMERA» в його передню ліву частину боковою частиною вдарився автомобіль ВАЗ. Після дорожньо-транспортної пригоди він автомобілем таксі направив дружину із сином в Шепетівську районну лікарню, а надалі втратив свідомість.
Свідок ОСОБА_15 у своїх показаннях зазначив, що зранку 26 серпня 2016 року він ОСОБА_8 та ОСОБА_18 допомагали його бабушці на городі. До них зателефонував ОСОБА_14 та попросив допомогти перенести душову кабіну із гаража в квартиру. Близько обідньої пори вони підійшли до будинку ОСОБА_14 , також туди підійшов і ОСОБА_17 з ОСОБА_16 . Разом вони перенесли душову кабіну в квартиру, після чого ОСОБА_22 запропонував пообідати та випити спиртне. Хомицький із ОСОБА_23 горілку не вживали, інші потроху випили, найбільше випив ОСОБА_22 . Під час розмови у них виник намір поїхати на рибалку і вони стали збиратися. Оскільки їхати мали автомобілем ОСОБА_14 , ОСОБА_15 пішов додому взяти посвідчення водія, однак в подальшому ОСОБА_14 сам сів за кермо автомобіля, сказавши, що нормально себе почуває, а ОСОБА_15 сів поряд з ним. Під час руху ОСОБА_14 неодноразово допускав порушення правил дорожнього руху, перевищував швидкість руху, на той час швидкість становила близько 150 км/год. При виїзді із Ізяслава вони один автомобіль обігнали зправа по узбіччю, а поблизу естакади, коли дорога повертала ліворуч, ОСОБА_14 став зрізати кут повороту, і виїхав на узбіччя зустрічної смуги руху. В цей час автомобіль став некерованим, його понесло на зустрічний автомобіль і сталася аварія. Під час руху хлопці просили ОСОБА_14 , щоб він їхав помаліше, однак він не дослухався, лише при входженні в поворот швидкість скинув до 120 км/год.
Повністю аналогічні показання надав суду і потерпілий ОСОБА_8 .
Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходилися на естакаді поблизу дороги, у своїх показання зазначили, що автомобіль ВАЗ рухався на великій швидкості, самого зіткнення вони не бачили, оскільки дерева закривали місце ДТП. В подальшому вони прибігли на місце ДТП, де надавали допомогу потерпілим.
Показання інших потерпілих , свідків, на стосуються самої події даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому не є доказовою базою при постановленні вироку.
Згідно даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 серпня 2015 року, схеми та фото-таблиць до зазначеного протоколу, достовірно встановлено, що зіткнення транспортних засобів сталося на смузі руху автомобіля «NISSAN ALMERA» під керуванням потерпілого ОСОБА_9 .
Під час проведення слідчого експерименту 06 жовтня 2015 року були відтворені обставини дорожньо-транспортної пригоди та підтверджені показання потерпілого ОСОБА_9 , що узгоджуються із даними протоколу огляду та показаннями потерпілих та свідків.
Відповідно до висновків судової комплексної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи від 06.11.2015 року зіткнення між автомобілями «NISSAN ALMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та ВАЗ відбулося на смузі, призначеній для руху в напрямку м. Ізяслав; - в заданій дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 10.1, 12.1, 12.6 (г), 14.2 (в, г), 14.6 (г) та вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України; - водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_14 , виконуючи вимоги пп. 10.1, 12.1, 12.6 (г), 14.2 (в, г), 14.6 (г) та вимоги лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, мав можливість уникнути скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди; - в причинному зв`язку із скоєння даної ДТП, з технічної точки зору, перебувають дії водія ВАЗ ОСОБА_14 , пов`язані із виїздом керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху, втратою керованості над транспортним засобом та послідуючим зіткненням з нерухомим автомобілем «NISSAN ALMERA».
Відповідно до висновку інженерно-технічної експертизи транспортного засобу № НОМЕР_3 від 30.10.2015 року на момент дослідження ходова частина та гальмівна система автомобіля ВАЗ перебували в несправному стані, рульове керування перебувало у працездатному стані. Виявлені під час дослідження несправності ходової частини та гальмівної системи автомобіля носять аварійний характер та пов`язуються з дією ударного навантаження під час розвитку ДТП.
Згідно висновку інженерно-технічної експертизи транспортного засобу № 341А від 30.10.2015 року на момент огляду гальмівна система автомобіля «NISSAN ALMERA» перебувала у працездатному стані та виконувала конструктивні функції.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 211 від 25.09.2015 причиною смерті ОСОБА_17 стала поєднана травма голови, тулуба, нижніх кінцівок із переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під оболонку мозку, забоєм правої нирки, переломом лівої стегнової кістки, що призвело до шоку.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 212 від 25.09.2015 причиною смерті ОСОБА_16 стала поєднана травма голови та тулуба із переломом кісток основи та склепіння черепа, крововиливом під оболонки та шлуночки мозку.
Відповідно до висновку експерта № 532 від 02.12.2015 р. у потерпілого ОСОБА_18 були заподіяні такі тілесні ушкодження: рана в ділянці нижньої губи, перелом лобної кістки з переходом на основу черепа, перелом нижньої щелепи, забій головного мозку тяжкого ступеня; переломовивих зуба другого шийного хребця, закрита травми грудної клітки; лівобічний гемопневмоторакс, забій серця, забій обох легень; закритий перелом плечової кістки зліва; закритий перелом кісток правого передпліччя; закритий перелом шийки правої стегнової кістки, забійні рани кінцівок та тазу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «NISSAN ALMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 згідно висновку судово медичної експертизи № 414 від 18.09.2015 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки: забою правої половини грудної клітки, закритого перелому п`ятого, шостого ребер справа, перелому остистого відростку третього грудного хребця, струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. що спричиняють тривалий розлад здоров`я.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «NISSAN ALMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_20 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої п`яткової кістки, ушкодження зв`язок обох колінно-ступневих суглобів, струсу головного мозку, забійного садна лоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи №415 від 18.09.2015 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я.
Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди в обвинуваченого ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали короткочасний розлад здоров`я, а саме : відкрита черепно-мозкова травма, перелом нижньої щелепи зліва, перелом кісток носа, перелом виличної кістки зліва, субарахноїдальний крововилив, травматичний розрив слухового ходу зліва, барабанної перетинки справа, посттравматичний артрит скронево-нижньо-щелепових суглобів, парез правої половини лиця; множинні рани садна, гематоми тулуба, верхніх та нижніх кінцівок.
Згідно висновків комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 13.01.2016 року у ОСОБА_14 не виявлено таких індивідуально-психологічних особливостей, що можуть суттєво вплинути на характер його показань у кримінальному провадженні. Неможливість пам`ятати обставини розвитку ДТП пов`язана з антероградною амнезією. ОСОБА_14 в момент вчинення злочину міг усвідомлювати свої дії, керувати ними і відповідати за них.
Оцінюючи зібрані в справі і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, ОСОБА_14 скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч. 3 КК України. Вину обвинуваченого суд вважає доведеною.
Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.. 65 Кримінального кодексу України ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений ОСОБА_14 злочин відноситься до тяжких злочинів, суб`єктивна сторона якого характеризується необережною формою вини.
ОСОБА_14 злочин скоїв вперше, за місцем проживання та місцем попереднього місця навчання характеризується з позитивної сторони, є інвалідом 3-ї групи з дитинства, згідно висновку ЛКК потребує постійного лікування.
Обставинами, що пом`якшують покарання підсудному, є щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_18 , часткове відшкодування заподіяної шкоди для потерпілої ОСОБА_7 , відшкодування збитків для медичних закладів. Також суд враховує ті обставину, що обвинувачений намагався частково відшкодувати заподіяну злочином шкоду для потерпілого ОСОБА_5 ,
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_14 , є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що мірою покарання, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого повинна бути обрана міра покарання у виді позбавлення волі.
Цивільні позови, заявлені потерпілими, підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного.
Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою за наявності її вини. Незалежно від вини фізичної чи юридичної особи відшкодовуються моральна шкода завдана ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я, та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
З огляду на вказані норми закону та, враховуючи характер та обсяг фізичних і моральних страждань, яких зазнали потерпілі внаслідок ушкодження здоров`я, а також пошкодження належного їм майна та його відновлення, їх тривалості, тяжкість вимушених змін, викликаних неможливістю користування транспортним засобом для особистих потреб, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню для потерпілих частково.
Ст. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Із матеріалів провадження вбачається, що в ПАТ НАСК «Оранта» зареєстроване повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 26 грудня 2015 року. Представником страхової компанії подане суду заперечення на позов, з якого вбачається, що НАСК «Оранта» частково заперечує проти позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також заперечує проти позовних вимог потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_20 .
Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 26 серпня 2015 року, страхова компанія повідомлена про дорожньо-транспортну пригоду, потерпілі звернулися до страхової компанії із заявами про відшкодування, а також звернулися до суду із позовними заявами про відшкодування заподіяної шкоди під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні злочину, додавши перелік документів на підтвердження позовних вимог.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_20 у позовній заяві, уточненій станом на 10 січня 2016 року, просять стягнути із ПАТ НАСК «Оранта» : - на користь ОСОБА_9 майнову шкоду 50 000 грн. ( вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN ALMERA»), 3 349,90 грн. витрат на лікування, 5 000 грн. моральної шкоди; - на користь ОСОБА_20 майнову шкоду в сумі 858,50 грн., 5000 грн. моральної шкоди. Також просять заподіяну шкоду стягнути із обвинуваченого ОСОБА_14 на користь ОСОБА_27 8163,03 грн. майнової шкоди, 145000 грн. моральної шкоди та процесуальні витрати на суму 6000 грн., а також 145 000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_20 .
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно представлених суду документів, які суд визнав належними та допустимими, на лікування потерпілим ОСОБА_9 були витрачені кошти в сумі 3349,90 грн., потерпілою ОСОБА_20 в сумі 858,5 грн., які підлягають стягненню із страхової компанії як страхове відшкодування за шкоду, завдану здоров`ю (кошти, витрачені на придбання медикаментів відповідно до даних історії хвороби згідно призначень лікаря).
Таким чином, моральна шкода, що підлягає стягненню із страхової компанії на користь потерпілого ОСОБА_9 становитиме 167грн. 50 коп., а для потерпілої ОСОБА_20 43 грн.
Що стосується відшкодування понесених потерпілим ОСОБА_9 витрат на правову допомогу, то вона підлягає відшкодуванню в сумі, підтвердженій належними доказами, а саме, в сумі 5000 грн. Витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1000 грн. відшкодуванню для потерпілого не підлягають, оскільки вони не є судовими витратами в розумінні вимог Цивільного процесуального кодексу України.
При вирішенні позовів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 суд враховує положення ст.ст. 22, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та визначає, що матеріальна та моральна шкода в розмірі по 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законодавством на день настання страхового випадку, має бути стягнута із страхової компанії, решту шкоди слід віднести на рахунок обвинуваченого ОСОБА_14 .
При цьому суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_22 у відшкодування заподіяної моральної шкоди для ОСОБА_7 на стадії судового розгляду було відшкодовано 35 000 грн., а тому визначає суму відшкодування моральної шкоди із ОСОБА_14 для ОСОБА_7 в розмірі 150000 грн.
Розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди для потерпілого ОСОБА_5 , суд визначає в сумі 185 000 грн.
Прокурор просить залишити без розгляди позовні заяви, подані прокурором в інтересах держави, оскільки обвинувачений повністю відшкодував заподіяні збитки медичним закладам.
Судові витрати, що полягають у вартості проведених судових експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого в дохід держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
До вступу вироку в законну силу суд вважає за необхідне обрати для ОСОБА_14 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України та призначити покарання - 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Початок строку відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Зарахувати у строк відбутого покарання період перебування у стаціонарному відділення Хмельницької обласної психіатричної лікарні під час проведення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи із 17 грудня 2015 року по 13 січня 2016 р. у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.
До вступу вироку в законну силу обрати для ОСОБА_14 запобіжний захід у виді домашнього арешту та покласти на ОСОБА_14 на строк наступні обов`язки :
- не покидати місце постійного проживання АДРЕСА_1 з 20 год. вечора до 08 год. наступного дня;
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з м. Ізяслав без дозволу суду.
Речові докази автомобіль«NISSAN ALMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в Ізяславському ВП Славутського ВП, повернути для потерпілого ОСОБА_9 ;
-одяг потерпілого ОСОБА_8 повернути для власника;
-одяг потерпілого ОСОБА_15 повернути для власника,
-- змив речовини бурого кольору із середньої стійки автомобіля , 4 тапки чорного кольору, вилучені з місця ДТП знищити,
Стягнути із ОСОБА_14 на користь держави 2332 грн. 44 коп. у відшкодування вартості проведених експертиз.
Стягнути із ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 8 673 грн. 03 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 5000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.
Стягнути із ОСОБА_14 на користь ОСОБА_20 40 000 грн. заподіяної моральної шкоди.
Стягнути із ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_20 858,5 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди та 43 грн. страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди.
В решті позовів відмовити.
Позови прокурора в інтересах держави в особі медичних закладів залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1