У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 15 червня 2017 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 листопада 2012 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами 2, 4, 13 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі статті 71 КК остаточно визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 року зазначені судові рішення щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з заявою, в якій, за її змістом, порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 року щодо нього з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року (далі - КПК). Посилається на порушення касаційним судом вимог статті 395 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року. Також вказує на те, що касаційний розгляд його скарги у суді касаційної інстанції відбувся за відсутності захисника, чим було порушено його право на захист.

На обґрунтування цих доводів засуджений ОСОБА_4 додав до заяви копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2013 року.

Разом із заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України засудженим ОСОБА_4 подано клопотання про поновлення строку для подання такої заяви.

Поважність причин пропуску строку обґрунтовує тим, що на прохання про надання допомоги з підготовки та подання заяви до Верховного Суду України призначений йому Криворізьким місцевим центром з надання безоплатної правової допомоги захисник такої допомоги не надав та відвідав його в установі виконання покарань лише у лютому 2017 року. Внаслідок невиконання захисником своїх обов'язків він самостійно звернувся до Верховного Суду України з заявою у березні 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви і клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України визначений у статті 445 КПК, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Згідно з частиною шостою статті 447 КПК у разі пропущення строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Посилання засудженого на невиконання захисником протягом 2016 - 2017 років свого професійного обов'язку з надання допомоги у підготовці заяви до Верховного Суду України не можна визнати поважною причиною для поновлення строку, з огляду на те, що засудженим не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що він звертався до захисника ОСОБА_8 із зазначеного питання.

Як убачається з долученої до заяви копії доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у виді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі від 19 травня 2016 року № 004-0026006, виданої Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області засудженому ОСОБА_4, призначено адвоката ОСОБА_8 у травні 2016 року.

З огляду на зазначене, доводи ОСОБА_4 про те, що підготовка та подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України потребувала втручання захисника, а залучення захисника через адміністрацію Управління виконання покарань потребувала певного часу, також не можуть бути визнані поважною причиною для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання заявника про поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України необхідно відмовити, а вказану заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись частиною шостою статті 447 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2016 року щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5