23.02.2017
359/97/17
22 лютого 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Бориспільського району с. Любарці, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_5 2013 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
Даною крадіжкою ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду загальна сума якої згідно із висновком товарознавчої експертизи від 23.12.2016 становить 4357 грн.
Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідуванням кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Прокурор в судовому засіданні не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого та підтвердив, що дійсно 03.11.2016 близько 13 години він перебував у АДРЕСА_2 , через скло вікна із сторони подвір`я, виявив у середині будинку електроінструменти та планшет, якими вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, шляхом вільного доступу через не замкнені двері будинку, який не є житловим та не призначений для проживання в ньому людей, проник до середини та таємно викрав електроінструменти та планшет. В подальшому планшетом та електроінструментами розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, у зв`язку із чим, щире каяття та відшкодування збитку суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином проти власності. У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває, характеризується за місцем свого проживання добре, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не притягувався до кримінальної відповідальності. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
З огляду на тяжкість злочину, особу винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, його перевиховання і виправлення, а також попередження нових злочинів залишається можливим без ізоляції від суспільства. Таким чином, на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном в два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, ч.2 ст. 185 КК України, суд -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1