Справа №576/1466/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/397/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У кримінальному провадженні № 0001008 від 01 жовтня 2013 року, яке перебуває в провадженні слідчого слідчого відділу Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України.

10 серпня 2017 року старший слідчий слідчого відділу Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням, про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вимоги якого ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 серпня 2017 року було задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави строком до 15 години 09 жовтня 2017 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , оскаржив її в апеляційному порядку. В своїх вимогах захисник ставить питання про скасування оскаржуваного ним судового рішення та ухвалення нового, яким просить обрати відносно його підзахисного ОСОБА_9 більш м`який вид запобіжного заходу, а саме, домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог захисник наголошує на порушенні слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, зазначенні в ухвалі фактів, які не відповідають дійсності, вважає ухвалу необгрутованою та невмотивованою.

Зокрема, захисник стверджує про необґрунтованість висунутої ОСОБА_9 підозри, оскільки до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу було долучено виключно протоколи допиту свідків, які є працівниками поліції та мають зацікавленість у вирішенні справи, та потерпілих, у яких із ОСОБА_9 неприязні стосунки. Разом з тим, за період з 20.10.2016 року по день затримання 10.08.2017 року, ОСОБА_9 до поліції не викликали, пояснень не відбирали, протоколів допиту з ним не складали., що свідчить про відсутність з його підзахисним зі сторони поліції будь-яких процесуальних дій. Крім цього, як вбачається зі змісту висунутої ОСОБА_9 підозри так і зі змісту протоколу його затримання, злочин передбачений ч. 3 ст. 296 КК України вчинила інша особа ОСОБА_11 .

Також, на думку апелянта, жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України ні слідчим ні прокурором не доведено. ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати розслідуванню чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у період з 25.05.2017 чи з 20.10.2016 року по день його затримання 10.08.2017 року, останній вказаних ризиків не реалізовував, однак, дані обставини, на думку захисника, залишились поза увагою слідчого судді.

Крім цього, захисник вважає припущеннями висновки слідчого судді про відсутність у ОСОБА_9 джерела доходу та стійких соціальних і сімейних зв`язків, оскільки такі висновки не мають доказового підтвердження.

Також, ні клопотання слідчого ні виступ прокурора в судовому засіданні не містить обґрунтувань того, чому інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 в ході досудового розслідування чи судового розгляду.

Вважає захисник незаконним і саме затримання його підзахисного ОСОБА_9 , оскільки воно не відповідає вимогам ст. 208 КПК України, а сам протокол затримання від 10.08.2017 року містить не існуючу в ст. 208 КПК України підставу затримання, зокрема п. 3 де вказано «…що відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається законний арешт, або затримання особи, здійсненне з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення..».

З огляду на викладене захисник вважає, що при винесенні ухвали були присутні як порушення норм КПК України так і норм європейського права, оскільки поза увагою слідчого судді залишилось як незаконне затримання ОСОБА_9 так і не виправдане обрання відносно нього найсуворішого виду запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали вимоги поданої захисником ОСОБА_12 апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою ОСОБА_9 обрати інший вид запобіжного заходу, а саме, запобіжний захід у виді домашнього арешту, думку прокурора ОСОБА_6 , який не вбачав підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , просив залишити її вимоги без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів Глухівським ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування, кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 від 01 жовтня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.

10 серпня 2017 року о 06-55 годині ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК, ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 296 КК України в рамках зазначеного кримінального провадження.

Так, ОСОБА_9 підозрюється у тому, що 20 жовтня 2016 року близько 23 годині 50 хвилин перебуваючи в кафе-барі «Парус» по вул. Інститутська 3, м. Глухів, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_13 заподіявши йому матеріального збитку на суму 1220 грн. 10 коп.

Крім цього, він 25 травня 2017 року близько 21 години 40 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_3 , діючи групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, вчинив хуліганські дії, в результаті яких потерпілий ОСОБА_14 отримав легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості, а також пошкодження свого автомобіля марки ВАЗ-2112 д.н. НОМЕР_1 . Крім цього, ОСОБА_9 чинив опір працівникам правоохоронних органів, які виконували свої службові обов`язки спрямовані на припинення його хуліганських дій.

10 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень запобіжний захід у виді тримання його під вартою без права внесення застави строком до 15 години 09 жовтня 2017 року.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК, ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 296 КК України, яка підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення для впізнання, слідчими експериментами, протоколами огляду місця події, оглядами записів з камер відео спостереження з АЗС, показаннями свідків та ін., а також те, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинювати інші кримінальні правопорушення.

Доводи захисника щодо відсутності об`єктивних доказів винуватості підозрюваного ОСОБА_9 , які зводяться до посилання зокрема на те, що наявні в матеріалах провадження пояснення потерпілого та працівників правоохоронних органів не можна визнати належними доказами, так як вони є зацікавленими особами в розгляді справи, а тому висунута останньому підозра є необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки питання допустимості доказів, винуватості чи невинуватості особи розглядаються в іншій стадії кримінального провадження, а саме при судовому розгляді кримінального провадження, в разі його направлення до суду з обвинувальним актом, що передбачено кримінальним процесуальним законом.

При цьому колегія суддів зазначає, що на стадії вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри і не повинен встановлювати наявність в діях особи складу злочину, про що зазначено і в рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в частині того, що ОСОБА_9 не підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, бо відповідно до змісту підозри та протоколу затримання, вказаний злочини вчинила інша особа ОСОБА_11 , то колегія суддів зазначає, що така вказівка на прізвище ОСОБА_15 у вказаних процесуальних документах містить ознаки описки, оскільки зі змісту цих процесуальних документів, і в тому числі викладенні фактичних обставин вчиненого, вони прямо стосуються дій ОСОБА_9 , а тому колегія суддів не може розцінювати вказану захисником обставину, як підставу для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді лише з цих підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними доводам апеляційної скарги захисника, щодо неповного дослідження слідчим суддею матеріалів провадження і як наслідок, безпідставного висновку щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК, ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 296 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_9 , в порядку ст. 208 КПК України, то законність такого затримання останнього дійсно викликає у колегії суддів сумніви, однак не виступає тією безумовною підставою, поряд із іншими матеріалами та обставинами справи в їх сукупності, яка б призвела до визнання оскаржуваної захисником ухвали слідчого судді незаконною лише з цих підстав.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги захисника про те, що як слідчим так і прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та того, що у ОСОБА_9 відсутні міцні соціальні зв`язки.

Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження інкриміновані ОСОБА_9 кримінальні правопорушення були вчинені 20 жовтня 2016 року та 25 травня 2017 року.

10 серпня 2017 року о 06-55 годині ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Тобто, ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України через два з половиною місяці після вчинення останнього кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів не входить в обговорення законності чи незаконності такого затримання, однак, посилання в протоколі затримання на п.3 ст.208 КПК України вважає дещо сумнівним.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 після минування тривалого строку (2.5 місяці) після вчинених правопорушень, слідчий вказав такі ризики : що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти нові злочини і крім того підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, у справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не доведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи.

Для відмови в досудовому звільненні особи принципи прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд; ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, вчинення ним подальших правопорушень або спричинення ним порушень громадського порядку .

Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами захисника про те, що жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України ні слідчим ні прокурором не доведено. ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати розслідуванню чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у період з 25.05.2017 чи з 20.10.2016 року по день його затримання 10.08.2017 року, останній вказаних ризиків не реалізовував, однак, дані обставини, залишились поза увагою слідчого судді.

В ході апеляційного розгляду прокурор також не зміг обґрунтовано пояснити причини затримання підозрюваного через тривалий проміжок часу, та не надав жодних доказів про те, що в цей час підозрюваний вчиняв чи міг вчинити дії, які підпадають під ознаки ризиків передбачених ст. 177 КПК України, тобто погрожував свідкам чи потерпілим, виїжджав з місця проживання, вчиняв інші кримінальні чи адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчий суддя вдався лише до загальних фраз про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому, слідчим у наданому клопотанні та слідчим суддею у постановленому рішенні, жодним чином не вмотивовані підстави для наявності зазначених ризиків, зокрема не вказано яким чином підозрюваний, у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, зможе перешкоджати слідству чи які той вчиняв конкретні дії з метою переховування від правоохоронних органів чи суду.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, а також враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, колегія суддів визнає, що матеріали клопотання хоч і містять дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, однак прокурором не доведено недоцільності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх щоб переконати суд у необхідності обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 має місце реєстрації, постійне місце проживання, за яким, відповідно до наданої в ході апеляційного розгляду справи характеристики від 14.08.2017 року характеризується він з позитивного боку, відповідно до довідки виконавчого комітету Глухівської міської ради від 14.08.2017 року, має сім`ю з цивільної дружини ОСОБА_16 та пасинка ОСОБА_17 , 2010 року народження, має на утриманні матір пенсійного віку ОСОБА_18 та доньку ОСОБА_19 , 2003 року народження.

Однак враховуючи, що ОСОБА_9 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, враховуючи характер вчинених правопорушень, які мають зухвалий характер та одне з них вчинене відносно працівників правоохоронних органів, колегія суддів визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, постановленні нової ухвали застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, та покласти на нього певні обов`язки.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Із врахування зазначеного вище, обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, колегія суддів дійшла до висновку, що на час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_9 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України і строк дії домашнього арешту встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 09 жовтня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 серпня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого відділу Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою: в АДРЕСА_2 , строком до 09 жовтня 2017 року.

Покласти на підозрюваного на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи ( слідчого, прокурора, слідчого судді, суду) із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_14

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії зазначених обов`язків - до 09 жовтня 2017 року.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю, а також у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на начальника Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити з під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.