Справа № 333/4068/16-к
Провадження №1-кп/333/57/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0003282 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ом, Киргизстан, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженому: 11.12.1995 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст. 81 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 01.09.2000 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; 30.08.2001 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 229-6, ч.2 ст. 229-1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 22.02.2006 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; 03.09.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.07.2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; 26.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2016 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, діючи повторно, знаходячись за біля магазину «Технополіс», розташованого по пр. Собороному, 1 у м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , нанесли останньому декілька ударів руками та ногами в область тулубу, після чого, реалізуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, з правої кишені брюк відкрито заволоділи його гаманцем вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 600 гривень, а з лівої кишені брюк - відкрито заволоділи його мобільним телефоном «Nokia 350», вартістю 800 гривень. Після того як ОСОБА_6 та невстановлена особа заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 , вони не реагуючи на вимоги потерпілого повернути вкрадене майно, зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, завдавши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 1500 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
За правилами статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні та пояснив, що в цей день він розпивав спиртні напої поблизу залізниці «Запоріжжя-1» разом зі співмешканкою ОСОБА_8 та малознайомими особами, серед яких був хлопець, ім`я якого він не знає. Його співмешканка ОСОБА_8 в цей час підійшла до раніше незнайомого ОСОБА_9 та попросила запалити. Вони стояли окремо, спілкувались, потім пішли за магазин «Технополіс». Це помітив той хлопець та вони разом пішли за магазин. Там побачили ОСОБА_10 , яка поскаржилась на те, що ОСОБА_9 до неї чіплявся. Хлопець вдарив ОСОБА_9 , той впав, він наносив йому ще удари по тілу руками та ногами, після чого підійшов до нього ( ОСОБА_11 ) віддав телефон та банківську картку, сказав: «Це тобі», а ОСОБА_9 піднявся та втік. Телефон він залишив у себе. Наступного дня біля «Запоріжжя-1» він знов зустрів того хлопця, який розмовляв з ОСОБА_9 . ОСОБА_9 , просив хлопця, щоб той повернув його речі. Він хотів повернути телефон, але не встиг, хлопці розійшлися. Через 2 години до нього прийшли працівники поліції та запросили в райвідділ де він видав мобільний телефон. Сам він ОСОБА_9 не бив, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, знаходився весь час на відстані в декілька метрів від них. З цим хлопцем ні про що не домовлявся, за магазин пішли лише для того, щоб з`ясувати чого туди пішла ОСОБА_10 .

Винність ОСОБА_6 в об`ємі зазначеному у вироку підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що влітку 2016 року з Сідоріним біля «Запоріжжя-1» познайомилась із хлопцем на ім`я ОСОБА_12 , разом розпивали спиртне. Потім в них закінчились цигарки і вона пішла попросила у когось запалити. Зустріла раніше незнайомого ОСОБА_13 . Він запропонував разом випити, вона погодилась, разом пішли в магазин, купили горілку та розпивали за магазином «Технополіс». Через годину підійшов ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 , яким вона сказала, що ОСОБА_9 до неї чіплявся. ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_9 , від чого той впав після цього вона пішла та нічого не бачила. Через 5-7 хвилин до неї підійшов ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Пізніше бачила в руках у ОСОБА_11 телефон та банківську картку, ОСОБА_11 поясняв, що це йому дав ОСОБА_12 . Вранці вони хотіли повернути телефон та картку, але не встигли, оскільки приїхала поліція.

Свідок ОСОБА_14 допитана в суді за клопотанням сторони захисту повідомила, що вона працює в пекарні по вул.. Чапаєва. В ніч в липні 2016 року за магазином побутової техніки «Технополіс» біля залізниці «Запоріжжя-1» вона бачила чоловіка, який лежав на землі, а іншій чоловік його бив руками та ногами, третій чоловік стояв недалеко у стані сильно алкогольного сп`яніння, він шатався, стояв згорблений. Цей третій чоловік дуже схожий на обвинуваченого ОСОБА_11 , з яким вона не знайома.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.07.2016 року судом встановлено, що ОСОБА_7 звернувся до поліції із заявою в якій просить прийняти заходи до невідомої особи, який 04.07.2016 року о 23-30 год. побив його та забрав кредитні картки, грошові кошти.

Висновки суду про місце вчинення злочину підтверджуються протоколом огляду місця події від 05.07.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості біля будинку №1 по проспекту Соборному в м. Запоріжжя з правого боку від супермаркету «Технополіс».

Під час пред`явлення особи для впізнання потерпілий ОСОБА_7 06.07.2016 року впізнав ОСОБА_6 , як особу який разом з іншим чоловіком нанесли йому удари ногами по голові та ребрам, після чого із кишень викрали мобільний телефон, банківські картки та гаманець із грошовими коштами.

Висновок суду щодо застосування насильства ОСОБА_6 до потерпілого ОСОБА_7 під час відкритого викрадення мобільного телефону, банківських карток ґрунтується на даних, викладених у висновках експерта №2539 та №2540-д.

Під час слідчого експерименту 01.08.2016 року потерпілий ОСОБА_7 розказав та продемонстрував де, як, коли у відношенні нього було вчинене відкрито викрадення його майна та спричинення тілесних ушкоджень.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення передбачене ст.. 186 ч.2 КК України - є тяжким злочином.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, не працює, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога, психіатра, вчинив злочин в період іспитового строку, отже покарання необхідно йому призначити на підставі статті 71 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому необхідно обрати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, що у відповідності зі ст. 65 КК України є підставою для призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Підстав для застосування ст.. 69 КК України суд не вбачає.

У кримінальному провадженні не заявлені цивільні позови, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_6 остаточне покарання згідно ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком року Жовтневого районного суду м. Запоріжжявід 26.02.2016 р. у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 07 липня 2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДПУ «Запорізький слідчий ізолятор» - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2016 року по 31 травня 2017 року у співвідношенні 1 день утримання в слідчому ізоляторі за 2 днів покарання.

Речові докази:

-мобільний телефон «Nokia 350» та банківські картки «Приватбанку» № НОМЕР_1 , що знаходяться на зберігання у потерпілого ОСОБА_7 - повернути потерпілому;

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які знаходяться під вартою, в той же час з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуюча суддя: ОСОБА_1