Справа № 592/1607/17
Провадження № 1-кс/592/789/17

У Х В А Л А
в с т а н о в и в:
Під час проведення досудового розслідування встановлено , що у 2009р. між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » укладено договір постачання м`яких меблів.
Зі слів працівників складу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 20.12.2016р. до складських приміщень , розташованих за адресою : АДРЕСА_1 прибув вищезазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_6 .. Даний автомобіль був завантажений товаром , після чого ОСОБА_6 поїхав в невідомому напрямку.
Встановлено , що власником автомобілю «RENAULT Master» державний номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_6 .
На думку органу досудового розслідування , є підстави вважати , що автомобіль є доказом злочину , тому для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, псування , знищення, перетворення, відчуження , а також з метою вирішення питання забезпечення цивільного позову , виникли підстави для арешту вищезазначеного транспортного засобу.
Слідчий суддя вважає, що на підставі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків виходячи з наступного.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Подане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не зазначено: підстави і мету відповідно до положень ч. 2 статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна , не зазначено яким критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України воно відповідає.
В клопотання ставиться питання про накладення арешту на майно-автомобіль , належний ОСОБА_6 . в той час як до клопотання додані дані про реєстрацію транспортного засобу на іншу особу ОСОБА_6 .
Крім того , клопотання не містить даних який процесуальний статус по даному кримінальному провадженню має власник транспортного засобу.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170 - 172 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Для усунення недоліків встановити строк - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1