Справа № 333/3768/17

Пр.1-кп/333/468/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2017 р. м. Запоріжжя

за обвинуваченням за ч.1 ст. 259 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_7 звернулися до суду із заявами про затвердження угоди, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 від 30.06.2017 р. про визнання винуватості.
Згідно з угодою ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст. 259 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік. Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Прокурор та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні зазначили, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просили суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч.2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.06.2017 р. між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до тяжкого злочину, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч. 1 ст. 259 КК України з урахуванням положень ст. 56 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.5 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст. 476 КПК України.
Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати вартість проведення судової фоноскопічної експертизи у розмірі 2968 грн. 80 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 475, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
-мобільний телефон «Nokia 1202» у корпусі чорного кольору з сім-карткою «Київстар НОМЕР_3 » та фрагменти поламаної сім-картки мобільного оператора «Київстар», передані на відповідальне зберігання в камеру схову при Комунарському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
Стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області вартість проведення судової фоноскопічної експертизи у розмірі 2968 грн. 80 коп., а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_6 особистих грошових коштів, стягнути вказану суму з законного представника його матері ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1