Провадження № 1-кс/161/4276/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 29 грудня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29 липня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000003 від 4 січня 2013 року, -
В С Т А Н О В И В :
04.01.2013 року ОСОБА_4 звернувся в прокуратуру м. Луцька із заявою з проханням порушити кримінальну справу відповідно начальника Головного управління пенсійного фонду України (Скорочено ГУПФУ у Волинській області) ОСОБА_6 , та начальника міського управління пенсійного фонду України в м.Луцьку ( Скорочено УПФУ в м.Луцьку) ОСОБА_7 на даний час ОСОБА_8 по факту використання службового становища всупереч інтересам служби, яка заподіяла шкоди охоронюваним Законом його правам, свободи та інтересам.

Його матеріали 04.01.2013 року були внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000003 під ч.1 ст.364 КК України.

В подальшому матеріали кримінального провадження було скеровано за підслідністю в СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області.

Матеріали досудового розслідування розглядала слідчий ОСОБА_9 котра 20.03.2013 року винесла постанову «Про закриття кримінального провадження».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.10.2013 року постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 від 20.04.2013 року про закриття кримінального провадження за №0000003 СКАСОВАНО.

Судом зазначено, що слідчим при закритті провадження не дотримано процесуального порядку винесення постанови, зокрема прийняте слідчим рішення не відповідає вимогам ст.110 КПК України, так як є НЕМОТИВОВАНИМ.

Вдруге розслідування даного провадження проводив слідчий СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області слідчий ОСОБА_10 котрий 27.11.2014 року виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000003 від 04.01.2013 року за ознаками кримінального провадження передбаченого ст. 364 ч.1 КК України.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28.12.2015 року постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_10 від 27.11.2014 року про закриття кримінального провадження №0000003 від 04.01.2013 року за ознаками кримінального провадження передбаченого ст. 364 ч.1 КК України - СКАСОВАНО.

Судом зазначено, що слідчим при закритті провадження не дотримано процесуального порядку винесення постанови, не дано оцінки фактичним діям встановлених подій, тому дана постанова підлягає скасуванню.

Втретє досудове розслідування кримінального провадження проводив слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , котрий 29 липня 2016 року виніс постанову про закриття кримінального провадження без належної перевірки та проведення досудового розслідування щодо виконання управлінням ПФУ Луцьку постанови Вищого адміністративного суду України від 27.09.2012 року постанови Луцького міськрайонного суду від 05.05.2015 року.

Управління ПФУ у м. Луцьку за рішенням суду не призначило пенсію науковому працівнику за ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність з 28.08.2002 року з середньомісячного заробітку визначеного за ст.ст.65,66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» узятого за період праці з 01.08.2000 року по 31.07.2002 рік як це зобов`язав його ВАС України своєю постановою від 27.09.2012 року. Постанови Луцького міськрайонного суду від 05.05.2015 року зобов`язала управління ПФУ у м.Луцьку перерахувати наукову пенсію з 24.12.2001 року та виплатити її з урахуванням виплачених сум.

Слідчому ОСОБА_5 були надані усі докази, що викладені у наданих йому листах від 18.02.2016 року, 29.07.2016 року, 20.11.2016 року, 09.04.2016 року, 05.05.2015 року та протоколі допиту, що УПФУ у м. Луцьку не виконало вище вказані постанови суду. Слідчий ОСОБА_5 в постанові від 29.07.201 року стверджує, що вони виконані без жодних доказів лише посилається на показ свідка ОСОБА_11 ( сторінка 2 абзац 5,6), а на сторінці 3 постанови заявляє, БЕЗ ПЕРЕВІРКИ, що ОСОБА_4 пенсію призначено на виконання ВАС України від 27.09.2012 року згідно ст.24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» з з/п періоду праці з 1986 по 1990 року на підставі довідки №1759. В наданих йому листах та протоколі свідчення, та касаційній скарзі доведено, що ВАС України цей період праці не розглядав. Розглядав період праці з 01.08.2000 р. по 31.07.2002 р. Враховуючи викладене по даному питанню слідує висновок, що слідчий ОСОБА_5 провів досудове слідство поверхнево, неповне, без всестороннього дослідження обставин справи.

Усі довідки для обчислення пенсії пенсійному фонду надані вчасно.

Пенсійний фонд їх вилучив з пенсійної справи це доведено перевіркою пенсійної справи від 18.08.2016 року. Лист перевірки пенсійної справи був наданий слідчому.

Покази свідка ОСОБА_8 не відповідають дійсності, що викладені на сторінках 5,6 постанови. Достовірність їх не перевірена слідчим на підставі наданих йому листів та протоколу свідчення, а саме :

Філіалу ДУ «Львівська політехніка» був наданий статус юридичної особи. Відповідно положень картка ТФ-2, особистої справи, трудові книжки штатних працівників філіалу знаходяться у філіалі, а не у засновника філіалу.

Призначити наукову пенсію за поданою заявою від 05.04.2004 року управління ПФУ у м. Луцьку відмовилось. Не визнано науковим стажем період праці з 10.01.2002 р. по 28.04.2009 р.. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2009 р. зобов`язано УПФУ у м. Луцьку зарахувати період праці з 20.01.2002 р. по 28.04.2009 р. до наукового стажу.

Управління ПФУ у м. Луцьку зарахувало його до наукового стажу, але пенсію по заяві поданий 05.04.2004 р. не нарахувало.

Виконавчий лист №2а/0308/1399/2012 р. виданий Луцьким міскрайонним судом від 19.2012 р. НЕ ВИКОНАНИЙ. Виконавчий лист №2а/161/137/15 виданий Луцьким міскрайонним судом від 28.07.2015 р. НЕ ВИКОНАНИЙ. Слідчим не перевірено їх виконання за вимогою ч.8 п.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Посадові особи ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не надали документально підтвердженого фактичного виконання обох виконавчих листів. Обмежились лише повідомленням, що вони їх виконали.

Науковий стаж періоду роботи ОСОБА_4 на посаді директора консультаційного центру професійної орієнтації з 10.01.2002 р. по 01.01.2012 р. зараховується йому за ст.ст.22.1, 22.2 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» як вченому котрому присвоєно вчене звання, вчену ступінь, працював за спеціальністю, а не за рішенням суду. Крім того, в резолютивній частині постанови Луцького міскрайонного суду від 21.05.2008 р. не має запису, що період праці на посаді директора консультаційного центру професійної орієнтації, не зараховується до наукового стажу. Резолютивною частиною у позові відмовлено. Тому не зараховувати ОСОБА_4 цей період праці до наукового стажу є безпідставним. Цього питання слідчий не перевірив.

Виконавчим листом №2а/161/137/15 від 28.07.2015 р. зобов`язано ПФ у добровільному порядку сплатити заборговану пенсію у розмірі 32151 грн..

Управління ПФ цей борг не сплатило. Надало виконавчій службі лист яким повідомило, що виконавчий лист виконало та доплату у сумі 197,55 грн. за вказаний період включена в основні відомості на вересень місяць 2015 р.

Виконавець судових рішень не витребував від боржника документального фактичного виконання виконавчого листа у повному обсязі. Приступно закрив провадження по виконавчому листу своєю постановою від 11.11.2015 р. пославшись на ч.8 п.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Слідчий ОСОБА_5 зовсім не розслідував цього питання, не дивлячись на те, що йому були надані докази про невиконання виконавчих листів виконавцем судових рішень та управлінням юстиції у Волинській області.

Брехнею є те, що він протягом шести місяців відмовлявся від отримання наукової або пенсії за віком призначеної 23.11.1995 р. за Законом України «Про пенсійне забезпечення». Він відмовився від отримання мінімального розміру пенсії у розмірі 984 грн. на підставі п.4 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування». Таку пенсію призначати ПФ ЗАБОРОНЕНО, коли виплачувалась пенсія у розмірі 1974,76 грн.. Дане положення слідчим не перевірено.

Брехнею є те, що департамент соціального захисту населення Волинської області державної адміністрації проведено засідання робочої групи для розгляду звернення громадян за УЧАСТЮ САМОГО ОСОБА_12 . Його на засідання робочої групи не запросили. Уклали неправдивий протокол, котрий був оскаржений ним. На подану ним скаргу відповіді не отримав, а винних у підробці протоколу не покарано.

Слідчим дане питання не досліджувалось.

З 01.01.2013 року управління ПФУ у м. Луцьку зупинило виплату пенсії за віком. На даний час не виплачує жодної з двох зароблених пенсій. Заборгованість невиплаченої пенсії з 17.08.2001 р. досягла 175438 грн.

За надання неправдивого свідчення Кримінальний Кодекс України передбачає ст.384. Слідчий її не приєднав до даної кримінальної відповідальності.

Не виконавши вимоги ст.110 КПК України виніс постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, доведено, що слідчий ОСОБА_5 при закритті провадження не дотримався процесуального порядку винесення постанови, не перевірив покази свідків на відповідність фактичним діям встановлених подій судами та Законами України тому дана постанова підлягає скасуванню так як досудове слідство проведене поверхово, неповно, неякісно, без всестороннього та всебічного дослідження та належної перевірки показів свідків без належної правової оцінки отриманих документів, пояснень осіб та потерпілого, та належного обґрунтування прийнятого рішення, -

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, ОСОБА_4 просив суд,

1.Скаргу ОСОБА_4 прийняти до розгляду.

2.Постанову слідчого СВ Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 від 29 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000003 від 04.01.2013 року за ознаками кримінального провадження передбаченого ст. 364 ч.1 КК України та ст.382 КК України - СКАСУВАТИ.

3.Матеріали направити прокурору Луцької місцевої прокуратури для прийняття відповідних рішень згідно вимог КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та вмотивованою. Тому скарга потерпілого ОСОБА_4 є безпідставною та не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 скаргу підтримав та дав пояснення, навівши доводи аналогічно тим, що зазначені в скарзі.
Разом з тим, потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що слідчим не забезпечено всебічність і повноту дослідження всіх обставин даного кримінального правопорушення та оцінку доказів на підставі закону.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши кримінальне провадження, встановив наступні обставини та підстави щодо задоволення скарги .
До Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2013 року внесені відомості, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 про те, що начальник Головного управління ПФУ у Волинській області та начальник управління ПФУ у м. Луцьку Волинської області, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби відмовили у призначенні ОСОБА_4 наукової пенсії згідно ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність» з серпня 2002 року, чим завдали істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам ОСОБА_4 , з попередньою кваліфікацією за ст.364 ч.1 КК України (а.с. мат. дос. роз.1).
Відповідно до постанови слідчого від 29 липня 2016 року слідчим СВ Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000003 від 04.0.12013 року (а.с. мат.дос. роз.330 -334).
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вказані вимоги закону слідчим належним чином не виконані.

Як, вбачається з постанови про закриття кримінального провадження слідчим слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 не було виконано наступні процесуальні та слідчі дії, які зазначені в клопотаннях потерпілого ОСОБА_4 , а саме: не досліджено питання заборгованості ПФУ за виконавчим листом №2а/161/137/15 від 28.07.2015 року. Також, слідчим ОСОБА_5 не з`ясовано правильність призначення пенсії, та не встановлені причини наявності розбіжностей у записах у трудових книжках.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, по якому слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином перевірені всі доводи викладені в скарзі ОСОБА_4 та не надана оцінка зазначеним доводам.

Таким чином, постанова слідчого не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які посилався у заяві потерпілий ОСОБА_4 , а тому слідчий суддя вважає її передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 303, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29 липня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000003 - скасувати.

Кримінальне провадження №0000003 направити в СВ Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області для подальшого досудового розслідування, в ході якого виконати слідчому зазначені в ухвалі слідчі дії.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1