У Х В А Л А
27 червня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року про повернення захиснику ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року захиснику ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що захисник ОСОБА_5 18 травня 2017 року звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка допущена останнім в квітні місяця 2017 року, відтак, на думку слідчого судді, скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності прокурора.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 слідчий суддя безпідставно повернув їй скаргу, оскільки 13 квітня 2017 року в результаті проведеного обшуку в квартирі АДРЕСА_1 було вилучено майно, яке є власністю ОСОБА_6 12 травня 2017 року вона звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, проте ухвалою від 19 травня 2017 року їй було повернуто скаргу у зв`язку з пропуском десятиденного строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.
З огляду на це, вона повторно звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, проте слідчий суддя знову повернув їй скаргу.
Апелянт звертає увагу на те, що рішення слідчого судді щодо обчислення строків на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна не узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року.
В судове засідання захисник ОСОБА_5 не з`явилася, про час та місце розгляду її апеляційної скарги повідомлена належним чином. Будь яких клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів провадження за скаргою, 12 травня 2017 року захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подана після закінчення строку на оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення пропущеного строку.
З таким висновком не погоджується колегія суддів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені вищевказаною нормою закону, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що бездіяльність з неповернення майна відноситься до категорії триваючих.
Частиною 5 ст. 171 КПК України встановлено обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна та за умови не виконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежуються в часі, а отже, моментом завершення такого обов`язку є винятково його виконання.
З огляду на це, колегія суддів вважає, що підстав для повернення скарги захиснику ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 у зв`язку з пропущенням нею строку звернення з такою скаргою немає, оскільки бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, під час якого підлягають перевірці доводи, викладені в скарзі до слідчого судді і обґрунтованість доводів, викладених апеляційній скарзі щодо законності утримання вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року про повернення захиснику ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3