Єдиний унікальний номер 725/2377/17
Номер провадження 1-кп/725/129/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
перекладачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000630 від 11.05.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, грузина, уродженця с.Чхорія, Зугдидського району, Грузія, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого: останній раз: 02.07.2010 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 у травні 2017 року вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 11 травня 2017 року біля 17 год. 05 хв., ОСОБА_8 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, під час проїзду в маршрутному тролейбусі №3, який рухався в напрямку зупинки громадського транспорту «Дріжзавод» від зупинки громадського транспорту «Завод Кварц», проїжджаючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Головна, 185 м. Чернівці, шляхом вільного доступу умисно, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, викрав із кишені штанів ОСОБА_4 кошти у сумі 200 гривень та пенсійне посвідчення, видане на його ім`я, яке матеріальної цінності не становить.

Проте свій злочинний умисел ОСОБА_8 до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був викритий потерпілим на місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що не намагався викрасти кошти потерпілого, до вчинення злочину він не причетний.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що того дня їхав на тролейбусі маршруту №3. До кишені своїх брюк він поклав 200 гривень та пенсійне посвідчення. Під час зупинки тролейбусу, коли виходило багато людей, він відчув як його рукою хтось штовхнув, після чого одразу перевірив наявність коштів, однак виявив їх відсутність. Він зрозумів хто викрав гроші, спіймав обвинуваченого і вийшов разом із ним на вулицю. Між ними зав`язалась сутичка, в ході якої ОСОБА_8 сказав йому, щоб він забрав гроші і відпустив його. В подальшому, працівниками поліції в присутності понятих було вилучено в обвинуваченого його пенсійне посвідчення та 200 гривень.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює в правоохоронних органах. Того дня вони з напарником відпрацьовували маршрут, побачивши ОСОБА_8 , почали за ним слідкувати. Він бачив як обвинувачений у тролейбусі тулився до потерпілого, після чого почули крики. ОСОБА_4 зловив ОСОБА_8 і вони викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює помічником оперуповноваженого. Він їхав на середніх дверях тролейбусу і бачив як ОСОБА_8 з правої кишені штанів потерпілого щось вийняв.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що також разом із своїми колегами спостерігав за обвинуваченим. На тролейбусній зупинці він чув як потерпілий кричав, що в нього викрали гроші. Під час огляду ОСОБА_8 в його сумці було виявлено 200 гривень та пенсійне посвідчення потерпілого.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що був присутнім у якості понятого під час обшуку речей обвинуваченого. У його присутності із сумки було вилучено пенсійне посвідчення обвинуваченого та кошти в сумі 200 гривень.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що в травні 2017 року на перехресті вулиць Головна-Проспект Незалежності працівники поліції запросили його бути присутнім у якості понятого під час проведення огляду речей обвинуваченого. В сумці ОСОБА_8 було виявлено гроші та пенсійне посвідчення, яке йому не належало.

Крім показів потерпілого та свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР №0000630 від 11.05.2017 року про надходження заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомив, що 11.05.2017 року біля 17 год. 05 хв. ОСОБА_8 під час проїзду в тролейбусі №3, викрав з кишені його штанів грошові кошти у сумі 200 гривень та пенсійне посвідчення, видане на його ім`я, проте був ним викритий на місці вчинення злочину (а. с. 1-2 Том 1);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.05.2017 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_14 11.05.2017 року звернувся до правоохоронних органів з заявою про викрадення його майна (а.с.10 Том 1);

-Протоколом огляду місця події від 11.05.2017 року, в ході якого було оглянуто зупинку громадського транспорту «Проспект Незалежності», що по вул. Головній, 185 м.Чернівці. Біля зупинки стояв ОСОБА_8 з чоловічою сумкою чорного кольору. При відкритті сумки у ній виявлено грошові кошти у розмірі 3132 гривні, чоловічий перстень з жовтого металу, довідка про звільнення, мобільний телефон марки «Нокія», фотознімок та пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_4 (а.с.11-12 Том 1);

-Протоколом огляду предмету від 18.05.2017 року, в ході якого було оглянуто грошові кошти у розмірі 3132 гривні та пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 28 Том 1).

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майно (крадіжка), вчинене повторно.

Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту власних інтересів, а також як спробу уникнути відповідальності.

Аналізуючи досліджені судом докази, що надані сторонами обвинувачення та захисту, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв злочину, оскільки факт вчинення ним закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна підтверджується показами потерпілого та свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою, що свідчить про їх правдивість.

Окрім того, факт вчинення злочину ОСОБА_8 підтверджується письмовими доказами у справі, зокрема протоколом огляду місця події від 11.05.2017 року, в ході якого в обвинуваченого було вилучено грошові кошти та пенсійне посвідчення потерпілого, що безумовно свідчить про його причетність до вчинення злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, завдану злочином шкоду не відшкодував.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої особи, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання в межах санкцій статті обвинувачення.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини ( справа «Харченко проти України», рішення від 10.02.2011 року), яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, з урахуванням чого суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_8 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_8 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, тобто з 13.05.2017 року та на підставі ст.72 п.5 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженому з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 13.05.2017 року по 20.06.2017 включно, а з 21.06.2017 року проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком в законної сили засудженому ОСОБА_8 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ДПтСУ в Чернівецькій області.

Речові докази: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , яке передане на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у власності потерпілого.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі в розмірі 296 грн. 61 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1