В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 1/кп/130/20/2017 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з початковою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої - у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2 - ст.185 ч.1 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000981 від 21 листопада 2015 року,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

21 листопада 2015 року, біля 1-40 г, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи у залі очікування залізничного вокзалу станції Жмеринка, підійшла до сплячого громадянина ОСОБА_7 та, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, з правої кишені куртки таємно викрала мобільний телефон "Nokia Х2-00" із зарядним пристроєм та двома сім-картками загальною вартістю 427,25 грн., після чого була затримана працівниками поліції.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані досудовим слідством за ст.15 ч.2 - ст.185 ч.1 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У вчиненому злочині обвинувачена ОСОБА_6 винуватою себе визнала повністю, погодилася давати показання. У судовому засіданні підтвердила, що намагалась викрасти телефон у потерпілого з зарядним пристроєм, однак безпосередньо після крадіжки була затримана працівниками поліції. Розкаялась. Просила застосувати до неї покарання у виді громадських робіт.
Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_8 в інкримінованому їй злочині повністю доведена показаннями потерпілого, свідків, матеріалами судового провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що він в ту ніч був у стані сильного алкогольного сп`яніння, спав під лавкою. Телефон і зарядка були у правій кишені. Пам`ятає, як його вели у поліцію. Обвинувачену не бачив. Телефон йому повернуто, претензій до обвинуваченої не має. В останнє судове засідання не з`явився. Подав заяву з підтримкою своїх показань, відсутністю претензій до обвинуваченої та проханням обрати покарання на розгляд суду.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні показали, що в ніч з 20 на 21 листопада 2015 року перебували у залі очікування залізничної станції Жмеринка. Бачили, як обвинувачена запихала свої руки у кишені потерпілого, який лежав на підлозі під лавкою. Вони ще подумали, що це жінка зі своїм чоловіком. Потім підійшли працівники поліції і затримали обвинувачену, у якої вилучили телефон і зарядний пристрій, і яка підтвердила, що хотіла їх вкрасти.
Крім цього, вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2 - ст.185 ч.1 КК України, повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із ч.1 ст.89 КПК України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями обвинуваченої, потерпілого та свідків такими доказами :
- висновком судово-психіатричного експерта № 15 від 8 лютого 2016 року, згідно з яким ОСОБА_6 в період інкримінованого їй діяння та під час проведення експертизи хронічним психічним захворюванням не страждала, могла і може усвідомлювати свої дії і керувати ними (а.с.64-70, 117-122);
- витягом з кримінального провадження про замах ОСОБА_6 на крадіжку телефону (а.с.81);
- протоколом про прийняття заяви потерпілого про крадіжку у нього мобільного телефону та зарядного пристрою (а.с.82);
- рапортом працівника поліції про розкриття злочину (а.с.83);
- заявою обвинуваченої про добровільну видачу викраденого телефону (а.с.84);
- протоколом огляду місця події, в ході якого у обвинуваченої був виявлений та вилучений мобільний телефон "Nokia Х2-00" з зарядним пристроєм (а.с.85-86);
- протоколом огляду викраденого телефону (а.с.87);
- постановою про визнання телефону та зарядного пристрою речовими доказами та передачу їх потерпілому (а.с.88);
- розпискою потерпілого про повернення йому викраденого (а.с.89, 112);
- висновком товарознавчої експертизи по оцінці телефону (а.с.100-106).
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вище перераховані докази відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а також визнані і не оспорюються стороною захисту.
Суд також, зберігаючи відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що стороною обвинувачення доведено, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), і її дії слід кваліфікувати за ст.15 ч.2 - ст.185 ч.1 КК України.
Щодо особи обвинуваченої, судом установлені такі обставини.
Згідно з довідками № б/н від 24 листопада 2015 року Первомайської центральної районної лікарні Миколаївської області, обвинувачена ОСОБА_6 на диспансерному обліку у лікаря нарколога не знаходиться, а перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 29 листопада 2004 року (а.с.91-92).
Відповідно до довідки-характеристики № 834 від 24 листопада 2015 року Софіївської сільської ради обвинувачена ОСОБА_6 народилася та проживає по АДРЕСА_1 , характеризується позитивно (а.с.93).
Особа обвинуваченої посвідчена ксерокопіями заяви на видачу паспорта та паспорта, з яких видно, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.94-95).
Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима, що видно з довідки № 660 ОСК ГУНП України у Вінницькій області від 25 листопада 2015 року (а.с.97).
Обставинами, які у відповідності із ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які у відповідності із ч.1 ст.67 цього ж Кодексу обтяжують покарання, судом не установлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує : ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; що злочин не доведено до кінця; обставини, що пом`якшують покарання та особу винної; думку потерпілого; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод обвинуваченої, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченої; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами; і вважає доцільним призначити їй покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді громадських робіт.
Суд вважає, що речові докази по справі, а саме мобільний телефон з дома сім-картками та зарядний пристрій до нього, які знаходяться у потерпілого, слід залишити в його користуванні (а.с.88, 89, 112), з обвинуваченої слід стягнути витрати за проведення судової товарознавчої експертизи (а.с.100), а запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили слід залишити домашній арешт (а.c.74).
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_11 визнати винуватою за ст.15 ч.2 - ст.185 ч.1 КК України і обрати їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Речові докази - мобільний телефон торгової марки Nokia моделі Х2-00, в якому знаходяться сім-картка оператору мобільного зв`язку Київ Стар та сім-картка оператора мобільного зв`язку Life, а також зарядний пристрій до вказаного мобільного телефону, - які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити в його користуванні.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн.
Запобіжним заходом до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 домашній арешт.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому ОСОБА_7 , який не був присутній у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_12