Справа№672/1551/16-к
Провадження №1-кс/672/51/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
скаржника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Городок скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язання прокурора до вчинення процесуальних дій та про визнання ОСОБА_6 потерпілою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язання прокурора до вчинення процесуальних дій та про визнання ОСОБА_6 потерпілою.

Свої скаржник вимоги мотивує тим, що постановою слідчого СВ Чемеровецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 30.09.2016 року закрито кримінальне провадження №0000285 від 14.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. При зверненні зі скаргою на закриття кримінального провадження до Городоцької місцевої прокуратури отримав відповідь, що досудове розслідування проведено у повному обсязі, а прийняте рішення є законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим підстави для скасування вищевказаної постанови відсутні.

Так досудовим слідством встановлено, що 14.07.2015 року близько 08:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території колишнього фермерського господарства с.Шидлівці Чемеровецького району Хмельницької області, здійснив крадіжку 32-х бетонних плит з належної ОСОБА_6 жомової ями, чим заподіяв їй матеріальну шкоду. Перебування майна у володінні ОСОБА_6 підтверджується довідкою №175 від 27 листопада 2001 року, виданою дирекцією Агрофірми « Вікторія» с. Шидлівці Чемеровецького району Хмельницької області, про належність майнового паю, пайовикам: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 згідно структури майнового паю, та рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницькі області від 17 грудня 2001 року № 2-833/2001 р. за позовом ОСОБА_6 до ТзОВ «Вікторія» Чемеровецького району Хмельницької області про стягнення належного їй майнового паю, яким позов задоволено.

Відповідно до судового рішення, 09 квітня 2003 року здійснено опис та арешт майна державним виконавцем. В акті зазначено , що описане майно прийнято на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , в тому числі також і майно окремих громадян.

З врахуванням вказаного досудовим слідством встановлено факт викрадення майна 14 липня 2015 року ОСОБА_14 , однак із-за належності майна іншим особам, скаржник вважає, що кваліфікація діяння повинна бути здійсненна за ознакою повторності, викрадення майна належного фізичним особам, як пайовикам - розкрадання майна за ознакою повторності.

Слідчим ОСОБА_4 СВ Чемеровецького відділення поліції Хмельницької області проігноровано вимоги закону, і рекомендовано звертатися до суду для вирішення нібито цивільно-правового спору щодо повернення майна з чужого незаконного володіння.

09 червня 2016 року потерпіла ОСОБА_6 у телефонному режимі повідомила в чергову частину Чемеровецького відділення поліції про те, що викрадені плити ОСОБА_7 складував у себе на складі в с.Шидлівці Чемеровецького району Хмельницької області. На місце події виїхали працівники поліції Чемеровецького відділу поліції. Однак, працівниками поліції Чемеровецького відділення поліції не вжито заходів реагування, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, і не внесено в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення передбачене ч.2ст.185 КК України, не здійснено огляд місця події. Також досудове слідство не встановило, яка саме вартість плит викрадених ОСОБА_14 14 липня 2015 року.

Скаржник вважає, що закриваючи кримінальне провадження слідчий ОСОБА_4 діяв всупереч вимог чинного законодавства ст. ст.36, 40 та ч.1 ст.214 КПК України, оскільки залишили доказаний факт вчинення викрадення чужого майна без належного реагування та доказування в порядку визначеному ст.91, 92 КПК України, що є саме їхнім професійним обов`язком.

Крім того, розглядаючи його скаргу прокурор місцевої прокуратури ОСОБА_3 допустив службову бездіяльність, при цьому порушив вимоги ст.36 КПК України, в частині неналежного нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, не скасував незаконне та необґрунтоване рішення слідчого, який не визнав ОСОБА_6 потерпілою, винісши постанову про закриття кримінального провадження, що суперечить матеріалам досудового розслідування та змісту поданої заяви потерпілою ОСОБА_6 .

Просить суд задовольнити його скаргу.

Прокурор та слідчий заявили, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки рішення про закриття кримінального провадження №0000285 від 14.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України є законним та обґрунтованим.

Ознайомившись з матеріалами справи, слідчий суддя вважає, що дана скарга підлягає частковому задоволенню. Так в задоволенні скарги про визнання незаконною бездіяльність першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_15 щодо не скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000285 та про його зобов`язання до вчинення процесуальних заходів щодо повного, об`єктивного та належного розслідування вказаного кримінального провадження та про визнання ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні слід відмовити з таких підстав. Так скаржник оскаржує бездіяльність прокурора, однак як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокурор на свій розсуд вчинив процесуальні дії щодо надання відповіді адвокату на його скаргу на постанову про закриття кримінального провадження №0000285. Те, що адвокат не погоджується з такою відповіддю, може лише свідчити про підстави для оскарження дій прокурора, а не його бездіяльності.

Щодо зобов`язання прокурора до вчинення процесуальних заходів щодо повного, об`єктивного та належного розслідування вказаного кримінального провадження, то відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином суд не може замінювати прокурора чи слідчого на час всього досудового розслідування, а може лише зобов`язати вчинити певну дію. Однак про яку конкретно дію йде мова у скарзі не зазначено.
Щодо визнання ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні, то для цього немає потреби, оскільки її процесуальний статус у даному провадженні є як потерпіла, що підтверджується пам`яткою про роз`яснення їй процесуальних прав та обов`язків потерпілої та її допит 18.11.2015 року як потерпілої.

Відповідно до ст.55 КПК України:

1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином ОСОБА_6 є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні з часу її звернення про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і з цього приводу КПК України не передбачає винесення слідчим окремого процесуального документу.
Також суд вважає, що скарга в частині скасування постанови слідчого СВ Чемеровецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000285 від 14.07.2015 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України підлягає задоволенню з таких підстав.

Так слідчим визнано, що діями ОСОБА_7 ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди, про що свідчить факт визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. Однак слідством не надано належної оцінки діям ОСОБА_7 щодо заволодіння ним майном потерпілої. Слідством не проведено процесуальних дій щодо визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій, не враховано того факту, що до цього часу майно потерпілої перебуває у володінні ОСОБА_7 , який не вчиняє ніяких дій щодо повернення майна чи відшкодування його вартості, що свідчить про передчасність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження №0000285.

За таких обставин суд прийшов до висновку про скасування постанови слідчого від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000285 від 14.07.2015 року.

Керуючись ст.303, 304, 306, 307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Чемеровецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000285 від 14.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В задоволенні решти частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1