Дата документу 02.06.2017

Справа № 334/3441/16-к
Провадження № 1-кп/334/59/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжі обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0002788 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В:

В провадження Ленінського районного суду м.Запоріжжя поступили матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.
Прокурор просив призначити судовий розгляд справи на підставі обвинувального акту, вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не вбачає.
Захисникі заперечували, зазначили, що обвинувальний акт потрібно повернути прокурору, оскільки на стадії досудового розслідування не було надано обвинуваченим захисників, що є порушенням їх права на захист.
ОСОБА_6 підтримав захисників, ОСОБА_7 на розгляд суду.
Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про призначення судового розгляду справи на підставі обвинувального акту не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цього факту.
До осіб, зазначених у п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України, належать не тільки німі, глухі, сліпі, це можуть бути також особи з іншими фізичними чи психічними вадами. Під особами, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізовувати право на захист, необхідно розуміти, зокрема, осіб, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 з 07.03.1994 року перебуває на диспансерному обліку, має діагноз: «психічні та поведінкові розлади внаслідок сочетаного вживання опіатів, психостимуляторів. Синдром залежності».
Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що орган досудового розслідування порушив вимоги п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України, оскільки під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 має вищевказані психічні вади, а тому орган досудового розслідування повинен на стадії досудового розслідування забезпечити участь захисника.
Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , згідно відповіді обласного клінічного наркологічного диспансеру, з 05.05.2016 року має діагноз: «психічні та поведінкові розлади внаслідок сочетаного вживання опіатів, психостимуляторів. Синдром залежності» усі процесуальні дії на стадії досудового слідства у відношенні ОСОБА_6 , повинні були проведені за участю захисника.
Процесуальні дії у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , були проведені без участі захисника.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 291,314 КПК України, суд
ухвалив:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_8 для усунення виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена, до Апеляційного суду Запорізької області протягом 7 днів з часу її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1