печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2017 року

Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , уродженця с. Городище Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня-технічна, одруженого, працюючого водієм-випробовувачем ДП "ЖБТЗ", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 в червні 2015 року, працюючи на посаді робітника (водія) БСМ Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод», маючи відповідні навики з ремонту виробів військового призначення та не будучи суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів та не маючи відповідних дозвільних документів (висновку) Державної служби експортного контролю України, вирішив порушити встановлений порядок міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, шляхом надання на території Йорданського Хашимітського Королівства послуг з ремонту виробів військового призначення, які відповідають опису товарів за позицією ML22 Додатка до «Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення міжнародної передачі товарів, що підлягають державному експортному контролю без відповідних дозвільних документів, 01.08.2016 о 10.31 годині ОСОБА_6 вилетів з Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль» пасажирським літаком, рейсом UF 781, сполученням «Київ Амман» та того ж дня прибув до Міжнародного аеропорту «Королева Алія» Йорданського Хашимітського Королівства.

В період часу з 01 серпня 2015 року по 08 серпня 2015 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку міжнародної передачі товарів, перебуваючи на території бази компанії «Jordan Manufacturing and Services Solutions», що знаходиться поблизу міста Зарка Йорданського Хашимітського Королівства, надав послуги з ремонту та огляду виробів військового призначення, а саме здійснив загальний огляд сорока чотирьох одиниць бойової машини піхоти БМП-2, командирської машини БМП-2К, командирської бойової розвідувальної машини БРМ-1К.

ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на здійснення міжнародної передачі товарів, що підлягають державному експортному контролю без відповідних дозвільних документів, та керуючись єдиним умислом, 16.01.2016 о 10.31 годині вилетів з Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль» пасажирським літаком, рейсом UF 781, сполученням «Київ Амман» та того ж дня прибув до Міжнародного аеропорту «Королева Алія» Йорданського Хашимітського Королівства.

В період часу з 16 січня 2016 року по 13 лютого 2016 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку міжнародної передачі товарів, перебуваючи на території бази компанії «Jordan Manufacturing and Services Solutions», що знаходиться поблизу міста Зарка Йорданського Хашимітського Королівства, надав послуги з ремонту виробів військового призначення, а саме здійснив візуальне обстеження машин, перевірку рівня масла, охолоджуючої рідини, справність трансмісій та ходової частини, запуску та роботи двигуна десяти одиниць бойової машини піхоти БМП-2 та командирської бойової розвідувальної машини БРМ-1К.

Згідно відповіді Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України №403/3/2/601 від 08.08.2016 зазначені послуги відповідають опису товарів за позицією ML22 Додатка до «Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807.

Відповідно до листа Державної служби експортного контролю України №3172/30-16 від 22.09.2016 послуги з ремонту бойової машини піхоти БМП-2 та командирської бойової розвідувальної машини БРМ-1К відповідають позиції ML22 «Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю». Відповідно до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2013 № 1807, експорт зазначених товарів здійснюється за дозволом Державної служби експортного контролю України.

Крім того, згідно листа Державної служби експортного контролю України №2477/30-16 від 03.08.2016, за результатами перевірки автоматизованої системи експортного контролю, звернень щодо проведення реєстрації як суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів від ОСОБА_6 до Державної служби експортного контролю України не надходило та відповідних дозвільних документів на право здійснення міжнародних передач товарів не надавалось.

Такі дії ОСОБА_6 , які виразились у порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 333 КК України.

31.10.2016 між прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному 30 жовтня 2016 року до ЄРДР за № 0000213 з одного боку, та підозрюваним у цьому ж провадженні ОСОБА_6 , з іншого боку, у присутності адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів в межах висунутого обвинувачення, та погодився з правовою оцінкою його дій за ч. 1 ст. 333 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 має понести за вчинення злочину, а саме за ч. 1 ст. 333 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор та захисник в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 333 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 1 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65 67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 31.10.2016 між прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста п`ятидесятинеоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1