1-кп/154/178/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку (Азербайджан), жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , з професійно-технічною, одруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 30.07.2016 р. на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №267 прийнятий на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.
Указами Президента України від 01.03.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 02.03.2014 р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 р. Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в Україні оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» діє особливий період.
Будучи військовослужбовцем за контрактом солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим. Згідно ст.ст. 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідності забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язаний у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Однак, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, о 08.00 год. 27.03.2017 р. не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 розташованої по АДРЕСА_2 .
У період з 08.00 год. 27.03.2017 р. по 10.00 год. 24.04.2017 р. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на військовій службі за контрактом, до місця розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд в м. Луцьку.
24.04.2017 р. близько 10.00 год. ОСОБА_4 добровільно повернувся до військової частини та продовжив проходити військову службу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що з 08.00 год. 27.03.2017 р. по 10.00 год. 24.04.2017 р. без поважних причин не з`явився на військову службу. Протягом цього часу перебував у м. Луцьку. Не мав наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просив суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.
Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки ОСОБА_4 у період з 27.03.2017 р. по 24.04.2017 р., в умовах особливого періоду, без поважних причин не з`явився на службу.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, котрий посередньо характеризується за місцем служби, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також беручи сукупність помякшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, суд приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі і можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1