Справа№751/627/17
Провадження №1-в/751/55/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю засудженої ОСОБА_3 , захисника засудженої ОСОБА_4 , представника Державної установи "Чернігівська виправна колонія № 44" ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в режимі відеоконференцзв`язку під час трансляції з приміщення Державної установи "Чернігівська виправна колонія № 44" кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 про застосування до неї положень ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення. Обґрунтовуючи клопотання відбуття 2/3 частини покарання призначеного за вироком суду, незадовільним станом здоров`я незважаючи на яке сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання та просила звільнити умовно-достроково за ст. 81 КК України. Оскільки зараз дуже поганий стан здоров`я, в місцях позбавлення волі не надають належного медичного лікування. З урахуванням стану здоров`я намагалася виконувати норми на виробництві. Участі у культурно-масових заходах не приймала за станом здоров`я.

Захисник засудженої клопотання підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що незважаючи на стан здоров`я ОСОБА_3 працевлаштувалася на швейне виробництво, підтримує правила та розпорядок дня, до роботи відноситься відповідально. Вину визнала повністю і стала на шлях виправлення. Відбула встановлену частину строку призначеного покарання для застосування ст. 81 КК України.

Представник Державної установи "Чернігівська виправна колонія № 44" в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотанні. Оскільки засуджена відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, має восьму судимість, раніше застосовувалася відстрочка виконання вироку, тричі іспитовий строк, двічі звільнялася умовно-достроково, але належних висновків для себе не зробила та знову скоїла новий злочин, з позитивної сторони у відділенні себе не зарекомендувала, до праці відноситься задовільно, не в повному обсязі виконує денне завдання, має відсоток виконання норм виробітку нижчий за середньо бригадний, участі у проведенні та підготовці культурно-масових заходів не приймає, не входить до складу ради колективу засуджених відділення.

Прокурор вважає, що клопотання засудженої підлягає задоволенню.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи засудженої ОСОБА_3 , суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджена 10 вересня 2015 року вироком Широковського суду м. Кривий Ріг за ст. 185 ч. 1 КК України у виді двох років позбавлення волі, ст. 185 ч. 2 КК України у виді трьох років позбавлення волі, ст. 185 ч. 2 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України визначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів і призначено остаточно покарання у виді трьох років восьми місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши повністю покарання, відбуте частково за попереднім вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07.05.2015 року, та за сукупністю злочинів призначено остаточно покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі. Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27.10.2014 року підлягає самостійному виконанню.

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року (справа № 197/298/15-к, провадження № 11-кп/774/639/К/15) ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувано покарання відбуте частково за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.05.2015 року, який було змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2014 року підлягає самостійному виконанню. В решті вирок суду першої інстанції у даному провадженні залишено без змін.

З характеристики на засуджену ОСОБА_3 ( а. п. 16) вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_3 характеризується посередньо, установлений порядок та умови відбування покарання, правила внутрішнього розпорядку на даний час не порушує, стягнення та заохочення в установі не оголошувались. На заходи виховного, пізнавального та розважального характеру, які проводяться в установі та відділенні реагує байдуже. Засуджена ОСОБА_3 не виявляє бажання приймати участь у підготовці та проведенні культурно-масових заходів, не цікавиться соціально-корисною діяльністю в установі та відділенні, не виявляє бажання приймати участь у гуртках самодіяльних організаціях засуджених згідно ст. 127 КВК України, не входить до складу ради колективу засуджених відділення, що свідчить про небажання засудженої ставати на шлях виправлення. За характером особа замкнена, врівноважена. Не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. У взаємовідносинах з іншими засудженими стосунки намагається будувати правильно. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи та представників адміністрації ставиться байдуже, не приймає участь у безоплатних роботах по благоустрою місць позбавлення волі посилаючись на погане самопочуття. Намагається дбайливо ставитись до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Наданий висновок, що ОСОБА_3 відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, враховуючи, що має восьму судимість, раніше застосовувалася відстрочка виконання вироку, тричі іспитовий строк, двічі звільнялася умовно-достроково, але належних висновків не зробила та знову скоїла новий злочин.

Згідно повідомлення Державної установи "Чернігівська виправна колонія № 44" № 14-754 від 27.02.2017 року ( а. п. 33) ОСОБА_3 перебуває під наглядом медичної частини з 10.02.2016 року. 26.07.2016 року засуджена вибула з установи на лікування до УВП №19 згідно наряду управління ДПтС України у Львівській області № 1398 від 08.07.2016 року. На лікування у МОЛ перебувала з 02.08.2016 року по 16.08.2016 року. На теперішній час засуджена ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку. За весь період засуджена ОСОБА_3 мала 79 днів непрацездатності, тому не могла приймати участь у культурно-масових заходах.

З досліджених доказів судом встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_3 в ДУ "Чернігівська виправна колонія № 44" стягнень та заохочень не мала, відбула встановлений ч. 3 ст. 81 КК України строк покарання для застосування умовно-дострокового звільнення, перебувала на стаціонарному лікуванні з 02.08.2016 року по 16.08.2016 року (для чого вибула з установи 26.07.2016 року) та було 79 днів непрацездатності, в зв`язку з чим не працювала і не могла приймати участь у культурно-масових заходах. З урахуванням кількості днів непрацездатності, суд визнає, що ОСОБА_3 мала поважні причини не в повному обсязі виконувати денне завдання і мати відсоток виконання норм виробітку нижчий за середньобригадний та не приймати участь у проведенні та підготовці культурно-масових заходів, не входити до складу ради колективу засуджених відділення. А тому суд визнає, що ОСОБА_3 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення. Наявність попередніх судимостей, звільнення від відбування покарання з випробуванням, умовно-дострокові звільнення і вчинення нових злочинів не свідчить про ставлення засудженої до скоєного злочину, за яке відбуває покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно - достроково на 1 (один) рік 3 (три) місяці 8 (вісім) днів від відбування покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року.

Роз`яснити засудженій зміст ч. 4 ст. 81 КК України, - у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1