ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
7 лютого 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 10 листопада 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду засуджено
ОСОБА_5 , 1993 р.н., громадянина України, неодноразово судимого, останній раз 27.12.2011 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 69, 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини майна, звільненого 22.11.2013 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 16 днів, уродженця та мешканця міста Конотоп Сумської обл.,
- за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно 8150 та 40 000 грн. З нього ж стягнуто на користь Конотопської міської ради 2450,89 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Згідно вироку ОСОБА_5 08.08.2015 о 01:00 біля будинку № 85 на вул. Клубній в м. Конотопі Сумської області, під час бійки на ґрунті особистих неприязних відносин, ударив ОСОБА_6 ножем в грудну клітину, заподіявши тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння.
Апеляційний суд Сумської області 10.11.2016 змінив цей вирок в частині призначеного покарання та ухвалив вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилається захисник у касаційній скарзі, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.
Отже, в касаційній скарзі відсутні посилання на підстави для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК України.
Твердження в касаційній скарзі про відсутність у засудженого умислу на спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження є безпідставними, оскільки протилежне рішення суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такі висновки, як вбачається з оскаржених рішень, відповідають показанням засудженого ОСОБА_5 про те, як він 08.08.2016 першим підійшов до потерпілого та штовхнув його, і вже під час бійки, наніс останньому удар ножем; показанням потерпілого ОСОБА_6 про те, як 08.08.2016 засуджений розпочав бійку, під час якої він відчув гострий біль та побачив кров; показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про бійку між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , котру розпочав останній та після якої ОСОБА_7 бачив у потерпілого на спині рану, а ОСОБА_8 намагався наздогнати засудженого; показанням лікаря ОСОБА_9 про надання потерпілому першої медичної допомоги; даним протоколу огляду місця події від 08.08.2015, зокрема про вилучення ножа; висновку експерта № 378 від 24.09.2015 про характер, локалізацію й тяжкість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень та показанням експерта ОСОБА_10 .
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в скоєнні вказаного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії.
Всупереч твердженню захисника, доводи обвинуваченого про те, що він спричинив потерпілому тілесні ушкодження захищаючись, тобто при перевищенні меж необхідної оборони, перевірялись судами першої та апеляційної інстанцій та були обґрунтовано відкинуті, в тому числі й з огляду на те, що засуджений сам спровокував бійку із потерпілим.
Доводи ОСОБА_4 про те, що огляд місця події на вул. Клубній в м. Конотопі відбувся без участі понятих та внесення відомостей про них до відповідного протоколу, є необґрунтованими, оскільки положення ст. ст. 223, 237 КПК України не передбачають обов`язкового залучення для участі в такій слідчій дії понятих.
Покарання ОСОБА_5 призначено з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.
В апеляційному порядку справа розглянута у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону, а постановлена ухвала є вмотивованою та відповідає іншим вимогам ст. 419 КПК України.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_11 ОСОБА_12