Справа № 461/744/17
Провадження № 1-кс/461/662/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про повну відмову в задоволенні клопотання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 20.01.2017р. про відмову у визнанні його потерпілим та зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000055 від 11.01.2017 року.

Скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні, скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просять скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, однак, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Як видно із матеріалів скарги, постановою слідчого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 20.01.2017 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000055 від 11.01.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Зі змісту наведеної норми Закону випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.

Як видно з оскаржуваної постанови, слідчий при винесенні такої керувався тим, що склад злочину, передбаченого ч.1. ч.2 ст.286 КК України є лише у випадку настання середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тяжких тілесних ушкоджень чи смерті особи. При цьому, ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав легкі тілесні ушкодження, а тому відповідно складу злочину відносно ОСОБА_6 немає.
При цьому варто зауважити, що стаття 55 КПК України не містить будь-яким обмежень з приводу застосування цієї статті в залежності від виду (класифікації, складу, тощо) вчиненого злочину.
Крім того, з заяви про залучення до кримінального провадження як потерпілого вбачається, що підставою для подання такої стало те, що ОСОБА_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, отримав тілесні ушкодження, а його автомобіль «Ford Fiesta» було пошкоджено, тобто скаржнику було завдано моральної та матеріальної шкоди. Даний факт також підтверджується і витягом з ЄРДР.
Однак, вказаному факту слідчим не надано належної оцінки.
Окремо варто зазначити, що слідчим взагалі проігноровано питання внесення додаткової кваліфікації до ЄРДР.
З огляду на наведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не ґрунтуються на вимогах КПК України та слідчим не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та за результатами розгляду клопотання винести мотивовану постанову, копію якої вручити заінтересованим особам в порядку та в строки визначені КПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 20.01.2017 року про повну відмову в задоволенні клопотання.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000055 від 11.01.2017 року повторно розглянути заяву про залучення до кримінального провадження, як потерпілого та за результатами розгляду клопотання винести мотивовану постанову, копію якої вручити заінтересованим особам в порядку та в строки визначені КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8