Справа № 136/424/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження № 0000264, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Христинівського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середня спеціальна освіта, на життя заробляє тимчасовими заробітками, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 15.09.2016 року близько 00:30 год. шляхом вільного доступу зайшов на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де за допомогою металевої сапи вирвав вхідні двері та проникнув всередину будинку. Зайшовши в спальню кімнату, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань та з демонстративною зневагою до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, у присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень, стягнув за сорочку з ліжка ОСОБА_5 , який в цей час відпочивав. Ображаючи останнього нецензурною лайкою затягнув його в веранду будинку, після чого наніс ОСОБА_5 два удари кулаком руки в обличчя, від яких той впав на підлогу. Взявши в руки дерев`яний стілець, ОСОБА_3 наніс ним декілька ударів по різних частинах тіла ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, синців та садна на обличчі, крововиливу та садна на слизовій оболонці нижньої губи зліва, садна в ділянці правого плечового суглоба з переходом в ділянку лопатки, які згідно висновку судово-медичного експерта №1504 від 14.11.2016 року за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_10 взяв за сорочку ОСОБА_5 та виволік його з будинку на вулицю Привокзальну в селищі Липовець, Липовецького району Вінницьке: області, де залишивши останнього, а сам з місця події зник.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочин щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину у повністю відшкодував завдані збитки.

У відповідності до вимог статті 285 КПК України суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений ОСОБА_3 дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності згідно статті 45 КК України, при цьому винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України визнав повністю.
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував з приводу звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК України, при цьому суд роз`яснив потерпілому наслідки закриття кримінального провадження, а саме позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив вказавши на те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, а тому останній не може бути звільнений від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК України, оскільки злочин вчинив не вперше.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини викладені в клопотання, а також докази надані прокурором, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно статті 45 КК України звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З довідки про судимість від 16.09.2016 року судом встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, а саме:

- 30.09.2002 року засуджений Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2, 3, 4 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- 06.07.2005 року ухвалою Олександрійського районного суду Кіровоградської області умовно-достроково звільнений (не відбутий строк - 1 рік 7 місяців 22 дня);

- 13.06.2008 року засуджений Христинівським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, 76 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки;

- 17.10.2013 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області кримінальне провадження № 0000354 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України закрито, а обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, тобто з нереабілітуючих підстав.

Такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину (п.8 ч.1 ст. 89 КК України).

Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання за останній злочин (ч.5 ст.90 КК України).

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що судимість за вчинення ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч.2, 3, 4 ст. 185 КК України, за якими Солом`янський районний суд м. Києва 30.09.2002 року засудив його до покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі, в установленому порядку не знята і не погашена, оскільки перебіг строку переривався.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення (пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності").

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, оскільки раніше він неодноразово вчиняв злочини за які був засуджений. Таким чином, суд вважає клопотання невмотивованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 45, 89, 90 КК України, ст. 284, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1