АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 17 травня 2017 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року,
за участю: прокурора представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 про накладення арешту на вилучений як тимчасово вилучене майно, під час проведення огляду місця події від 24 березня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 3-а автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 д.н.з. НОМЕР_1 та на мобільний телефон Nomi 1504, чорного кольору іmеі НОМЕР_2 , іmеі НОМЕР_3 з сім картками Life НОМЕР_4 MTS НОМЕР_5 , який належать ОСОБА_8 , та був вилучений під час його особистого обшуку.
Як вбачається з ухвали, слідчий суддя вказав, що постанови про визнання речовими доказами вищезазначеного майна суду не надано та вказав, що накладення арешту на вищевказане майно, є необґрунтованим, недоведеним належними доказами, а вартість вказаного майна, яке належить арештувати неспівмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання.
Стверджує, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання.
На думку прокурора, суд відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт майна не врахував того, що клопотання про накладення арешту на вилучені під час огляду місця події та особистого обшуку речі обґрунтовувалось тим, що дані предмети можуть бути конфісковані судом при винесенні рішення по суті розгляду кримінального провадження, тому на даний час є необхідність у їх збереженні шляхом накладення арешту на таке майно.
Вказує на те, що підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою, а тому у разі визнання його винуватим,йому загрожує покарання у тому числі з конфіскацією належного майна.
І як вважає прокурор, слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт майна, позбавила суд, який розглядатиме дане кримінальне провадження по суті можливості конфіскувати належне підозрюваному ОСОБА_8 майно, оскільки з моменту винесення ухвали підозрюваний має вільне право відчужити таке майно, що на думку прокурора, призведе до нівелювання санкції ч. 3 ст. 369 КК України в частині конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення, доводи представника власника майна, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, зміни та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 23 лютого 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002088, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України .
24 березня 2017 року у вчиненні вказаного правопорушення ОСОБА_8 була пред`явлена підозра.
Під час огляду місця події в рамках кримінального провадження за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 3-А відповідно до протоколу виявлено та вилучено автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 д.н.з. НОМЕР_6 сірого кольору, який належить ОСОБА_8 . Під час особистого обшуку останнього виявлено та вилучено мобільний телефон Nomi 1504, чорного кольору іmеі НОМЕР_2 , іmеі НОМЕР_3 з сім картками Life НОМЕР_4 MTS НОМЕР_5 .
29 березня 2017 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене згадане майно.

В клопотанні слідчий зазначив, що 25 березня 2017 року винесено постанову про визнання речовими доказами мобільний телефон Nomi 1504, чорного кольору іmеі НОМЕР_2 , іmеі НОМЕР_3 з сім картками Life НОМЕР_4 MTS НОМЕР_5 .
Крім того вказав, що санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає конфіскацію майна.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року у задоволенні вищевказаного клопотання органу досудового розслідування відмовлено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону в цілому дотримався.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора, слідчого, захисника та, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що постанови про визнання речовими доказами вищезазначеного майна органом досудового розслідування не надано та накладення арешту на вказане майно є необґрунтованим, недоведеним належними доказами, а вартість вказаного майна, яке належить арештувати неспівмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 173 КПК України, для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно, як встановила колегія суддів, особа яка подала вищевказане клопотання, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на вищевказане майно.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволені вищевказаного клопотання діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, а тому доводи прокурора стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Твердження апеляційної скарги щодо порушень слідчим суддею норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги, колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 309, 376, 395, 399, 405 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 про накладення арешту на вилучений як тимчасово вилучене майно, під час проведення огляду місця події від 24 березня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 3-а автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 д.н.з. НОМЕР_1 та на мобільний телефон Nomi 1504, чорного кольору імеі НОМЕР_2 , імеі НОМЕР_3 з сім картками Life НОМЕР_4 MTS НОМЕР_5 який належать ОСОБА_8 , що вилучений під час особистого обшуку під час затримання залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2171/2017 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1