Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/90/2017 Справа №641/6735/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу та покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 , а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001074 від 12.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
До суду надійшло клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання на домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, передбачених вимогами ч.5 ст.194 КПК України, а також надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилалась на те, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 року встановлено наявність підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, продовжено строк дії цього запобіжного заходу та строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого: прибувати за першою вимогою до суду у даному кримінальному провадженні; не відлучатись з м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від будь-якого спілкування із свідками, потерпілим по даному кримінальному провадженню.
У зв`язку з надходженням до органів прокуратури численних скарг ОСОБА_4 щодо повернення йому паспорту для виїзду за кордон на його ім`я, побоюваннями, що така наполегливість може свідчити про бажання покинути територію України та перераховуватися від суду і уникнути покарання, в разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, тому, прокурор вважала за необхідне змінити запобіжний захід обвинуваченому з особистого зобов`язання на домашній арешт та покласти на нього обов`язок здати на зберігання прокурору паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , оскільки виконання цього обов`язку гарантує неможливість законного перетину кордону України та запобігає можливості ОСОБА_4 ухилитися від суду.
Крім того, прокурор вказала, що оскільки обов`язок здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 виконаний 29.07.2016 року на виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.07.2016 року про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вказаний документ зберігається у матеріалах кримінального провадження, слід вважати даний обов`язок виконаним.
Також прокурор зазначила, що з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватись від суду, оскільки, як свідчать численні неявки до слідчого, відмова останнього отримувати повідомлення про підозру, наполегливе прагнення отримати свій паспорт для виїзду за кордон, він намагається уникнути відповідальності за скоєне, враховуючи те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків і потерпілого у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яка відповідно до санкції ч. 3 ст. 190 КК України, загрожує останньому позбавленням волі від трьох до восьми років, оскільки на підставі ст. 12 КК України, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 особисто знає потерпілого ОСОБА_6 , вважала, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти зміни запобіжного заходу, зазначили, що доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не надано, а також вказали на відсутність доказів, які б підтверджували можливий вплив на свідків та потерпілого. Крім того, зазначили, що посилання прокурора на підстави зміни запобіжного заходу розглядались судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язанні 16 листопада 2016 року. Проти покладення додаткового обов`язку у вигляді здачі паспорту для виїзду за кордон до прокуратури обвинувачений та його захисник заперечували з тих підстав, зазначили, що ОСОБА_4 звертався до прокуратури з вимогою про повернення паспорту, оскільки, термін дії ухвали суду від 08.07.2016 року сплинув, крім того, вимогами ст. 194 КПК України на обвинуваченого має бути покладено обов`язок щодо здачі паспорту для виїзду за кордон в органи державної влади, якими є органи, відповідальні за видачу таких документів, до яких прокуратура не належить.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, підтримане його захисником щодо скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вказав, що на теперішній час будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не існує, або відпали взагалі. Зокрема, досудове розслідування по даному провадженню закінчено, матеріали розглядаються судом, тобто всі докази органом досудового розслідування зібрані, отже, їх знищення чи приховування вже неможливе, всі свідки допитані, тому можливість впливу на них виключається, доводи прокурора про продовження існування будь-яких ризиків є необґрунтованим та безпідставним. Зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі, має малолітнього сина та постійне місце проживання, що свідчить про його стійки соціальні зв`язки та неможливість й недоцільність переховування від суду.

Прокурор заперечувала проти скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , з підстав зазначених нею при вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу з особистого зобов`язання та домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Під час досудового розслідування слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого, сплинув 08.09.2016 року. В подальшому, 16.11.2016 року судом застосовано запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, який продовжено ухвалою суду від 13.01.2017 року з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, а саме - прибувати за першою вимогою до суду в даному кримінальному провадженні; не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від будь-якого спілкування із свідками, потерпілим по даному кримінальному провадженню.
Таким чином, оскільки клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вирішено судом ухвалою від 16.11.2016 року, якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з тим, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, на даний час ці ризики, не змінились. Тому, суд вважає, що клопотання прокурора в частині зміни запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на домашній арешт, не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Так, прокурором, в тому числі заявлено вимогу щодо встановлення обвинуваченому додаткового обов`язку у вигляді здачі паспорту для виїзду за кордон. Заперечуючи проти заявленого клопотання прокурора в цій частині, обвинувачений та його захисник посилались на те, що прокуратура не є компетентним органом, відповідальним за зберігання паспортів. Проте, суд критично оцінює дані заперечення обвинуваченого та його захисника, оскільки, згідно ухвали суду від 08.07.2016 року обов`язок щодо її виконання покладений на органи досудового розслідування.
Також, при розв`язанні цього питання, суд виходить з того, що сам обвинувачений зазначав, що мешкав та працював за межами України тривалий час до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно нього, неодноразово звертався до органу прокуратури щодо видачі йому паспорту для виїзду за кордон. Крім того, згідно ухвали суду від 16.11.2016 року судом прийняті до уваги ризики, визначені ст. 177 КПК України, в тому числі ризик переховування обвинуваченого від суду, з покладенням на останнього, в тому числі обов`язку не виїжджати за межі України (м. Харкова), в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора в частині покладення на обвинуваченого додаткового обов`язку у вигляді здачі паспорту для виїзду за кордон до прокуратури. Разом з тим, оскільки обов`язок здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон обвинуваченим ОСОБА_4 - виконаний 29.07.2016 р., й вказаний документ зберігається в матеріалах кримінального провадження - даний обов`язок, слід вважати виконаним.

При вирішенні клопотання обвинуваченого щодо скасування йому запобіжного заходу, суд враховує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання від 16.11.2016 року, на даний час, не змінились, а саме може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, в судовому засіданні не допитані свідки та потерпілий, на яких обвинувачений може чинити тиск, тому, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо скасування запобіжного заходу.

Керуючись вимогами ст. ст. 176- 179, 193, 194, 200,201 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 юриста 1 класу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Залишити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає - АДРЕСА_2 - запобіжний захід, обраний ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.11.2016 року, у вигляді особистого зобов`язання з покладеними на нього обов`язками, а саме: 1) прибувати за першою вимогою до суду в даному кримінальному провадженні; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від будь-якого спілкування із свідками, потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий обов`язок, передбачений ч.5 ст.194 КПК України, а саме здати на зберігання прокурору паспорт для виїзду за кордон. Оскільки обов`язок здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон обвинуваченим ОСОБА_4 виконаний 29.07.2016р., й вказаний документ зберігається в матеріалах кримінального провадження - даний обов`язок вважати виконаним.

В задоволенні клопотання прокурора в іншій частині відмовити.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу відмовити.

Ухвалу передати для виконання до Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_2 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1