печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської обл., українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинувальний акт відносно якого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України перебуває на розгляді в Солом`янському районному суді м. Києва, а за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України перебуває на розгляді в Оболонському районному суді м. Києва,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 06.03.2017 року, заздалегідь приготувавши пакет із фольги та липкої стрічки, який не повинен пропускати сигнали антикрадіжкових елементів та поклавши вказаний пакет до свого рюкзаку, зайшов в магазин Манго, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 21.

Перебуваючи у жіночому відділені магазину, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, який спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, взяв з однієї із поличок жіночі кросівки чорного кольору, артикул «арт 83020124», розмір 40, вартістю 1599 грн., які належать ТОВ «Манго Україна» та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав їх у свій рюкзак.

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, з метою збагачення, не оплативши в касі за товар, пройшов через антикрадіжкові сигнальні рамки та вийшов за межі магазину, однак довести до кінця свій злочинний умисел не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки після виходу з магазину був зупинений працівниками охорони магазину.

Умисні дії ОСОБА_6 , безпосередньо спрямовані на таємне викрадення чужого майна, які не були доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинені повторно, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

25.05.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції ОСОБА_6 від суспільства та попередження нових злочинів.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор та захисник не заперечували щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 25.05.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обраховувати з 05.07.2017 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, звільнивши його з під варти у залі суду.

Речові докази:

жіночі кросівки чорного кольору, артикул «арт 83020124», розмір 40, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_4 - залишити ТОВ «Манго Україна» за належністю;

- спеціально пристосована сумка із липкої стрічки скотч та фольги, яка передана до кімнати зберігання речових доказів Печерського УП ГУ НП в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1