Номер провадження: 11-кп/785/174/17
Номер справи місцевого суду: 494/874/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на вирок Березівського районного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0300 від 06 червня 2016 року, яким
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чигирин Березівського району Одеської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз Березівським районним судом Одеської області судом 16.06.2010 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений 06.10.2014 року за відбуттям строку покарання,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Березівського районного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки та з покладанням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч.2. ст.76 КК України. Вирішено питання відносно речових доказів у кримінальному провадженні

Оскаржуваним вироком встановлено, що 06 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_10 їхала у приміському електричному потязі «Одеса-Помічна» зі станції «Одеса-Східна» у напрямку станції «Вознесенськ». Близько 12 години 09 хвилин електропотяг проминув станцію «Кремидівка». У цей час до ОСОБА_10 підсів ОСОБА_9 , між ними зав`язалась розмова у процесі якої вони пили алкогольне пиво. О 13 годині 40 хвилин ОСОБА_9 , маючи не зняту і непогашену судимість, діючи повторно, разом з потерпілою вийшли з потягу на зупинці «1214 км» у м.Березівка Одеської області та попрямували у бік лісопосадки, розташованої з правого боку залізничного сполучення Березівка - Одеса, поруч з зупинкою. Біля огорожі будинку №4 1214 км вони зупинились, де ОСОБА_10 сіла на землю та продовжувала пити пиво, а обвинувачений підійшов до перехожого ОСОБА_11 та попросив у нього мобільний телефон, аби зателефонувати. Після цього, ОСОБА_9 повернувся до потерпілої, вони допили пиво та разом спустились стежкою у лісопосадку. Під час розмови ОСОБА_9 побачив на руках потерпілої золоті каблучки та у нього виник умисел на пограбування ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна обвинувачений запросив ОСОБА_10 зійти зі стежки у глиб лісопосадки, на що остання погодилась. Відійшовши від стежки, правою рукою він наніс потерпілій удар в область носу, після чого наказав зняти з рук три золоті каблучки загальною вартістю 9400 гривень та віддати йому, що вона і зробила. У подальшому ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 ще два удари кулаками в область обличчя, від яких вона упала на землю. Далі, обвинувачений наніс потерплій ще декілька ударів ногами по голові та забрав з її сумочки мобільний телефон марки Samsung, вартістю 200 гривень. Після цього, ОСОБА_9 зник з місця пригоди з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 9600 гривень.

Не погодившись з вироком суду прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, доповнивши мотивувальну частину посиланням на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій обвинуваченим ОСОБА_9 під час вчинення злочину, відповідно до висновку експерта №1172 від 06 травня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду викладені у вироку містять істотні суперечності, які впливають на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та визначення міри покарання. На думку прокурора, в порушення вимог ст.374 КПК України, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку послався на висновок експерта та тільки перераховував нанесені тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , залишивши поза увагою висновок експерта про ступінь тяжкості нанесених тілесних ушкоджень, що суттєво впливає на саму суть та кваліфікацію висунутого обвинувачення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, захисника, який спочатку заперечував проти її задоволення але під час апеляційного розгляду змінив ставлення до апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши зміст мотивувальної частини вироку відносно ОСОБА_9 , апеляційний суд дійшов висновку про те, що він не повною мірою відповідає вимогам ст.374 КПК України.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою - у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», складаючи вирок, суд зобов`язаний додержуватись вимог КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував зазначених вимог кримінального процесуального закону та рекомендацій Пленуму Верховного Суду України при постановленні оскаржуваного вироку стосовно ОСОБА_9 .

Так, в мотивувальній частині вироку суд виклавши ОСОБА_9 обвинувачення визнаного судом доведеним, вказав і перерахував нанесені потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження, при цьому залишивши поза увагою висновок експерта про ступінь тяжкості вказаних тілесних ушкоджень, що суттєво впливає на саму суть та кваліфікацію висунутого обвинувачення.

Частиною 1 п.2 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Положеннями ч.1 ст.410 встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції допустив неповному судового розгляду, що перешкодило йому ухвалити законе і обґрунтоване судове рішення, що, у відповідності до статей 407, 409, 410 КПК України, є підставою для зміни вироку суду з доповненням його мотивувальної частини формулюванням обвинувачення ОСОБА_9 , а саме зазначенням ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які були завдані потерпілій ОСОБА_10 в результаті його протиправних дій.

Зазначена зміна вироку суду першої інстанції не погіршує правового становища обвинуваченого ОСОБА_9 .

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 408, 409, 411, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Березівського районного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст186 КК України змінити.

Доповнити мотивувальну частину вироку посиланням на те, що відповідно до висновку експерта №1172 від 06 травня 2016 року, потерпілій ОСОБА_10 в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_9 були завдані легкі тілесні ушкодження.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4