Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9193/16-к
Провадження № 1-кп-758/493/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2016 Колегія суддів Подільського районного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши кримінальне провадження №1-кп/758/493/16 (справа №758/9193/16-к), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування №0002128, по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 29 вересня 2009 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.1 ст.186, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 28 жовтня 2010 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 16 лютого 2015 року,
- 02 листопада 2016 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В ніч з 25 на 26 березня 2016 року, приблизно в період часу з 23 години 30 хвилин до 01 години, ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в районі площі Тараса Шевченка, 2 у місті Києві біля автостанції «Полісся», де зустрів раніше не знайомих йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Під час спілкування з вказаними особами ОСОБА_11 погодився на пропозицію разом вжити алкогольні напої, після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , починаючи з 23 години 40 хвилин 25 березня 2016 року зупинилися на ділянці місцевості на площі Тараса Шевченка, 2, біля автостанції «Полісся», з боку проїжджої частини дороги Мінський проспект.
Під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_11 та ОСОБА_13 залишилися наодинці, а ОСОБА_12 залишив їх.
Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ніч з 25 на 26.03.2016 року, приблизно в період часу, починаючи з 23 години 50 хвилин до 00 годин 20 хвилин, на ділянці місцевості на площі Тараса Шевченка, 2, у місті Києві, біля автостанції «Полісся», з боку проїжджої частини дороги Мінський проспект, у ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклої неприязні, безпідставних підозр у вчиненні відносно нього з боку потерпілого ОСОБА_13 протиправних дій, виник намір на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень з метою позбавлення життя потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, скористався станом потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та не міг активно чинити опір його діям, повалив ОСОБА_13 на землю та наніс останньому чисельних ударів ногами, руками, тупими предметами з обмеженою поверхнею контакту в область голови та шиї.
ОСОБА_11 впевнився, що вчинив всі дії, направлені на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_13 , після чого залишив останнього на місці вчинення злочину, не надавши ніякої допомоги.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №870 від 25.07.2016 року, смерть ОСОБА_13 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді чисельних забійних ран на голові, крововиливів в м`які тканини голови (обличчя, лобна ділянка, під кон`юнктиву обох очей), перелому кісток обличчя, склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки, в речовину та у шлуночки головного мозку, що призвело до розвитку набряку-набуханню головного мозку.
Обвинувачений ОСОБА_11 дав показання, що погоджується з пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.115 КК України, однак, не вповній мірі погоджується з фактичними обставинами викладеними в обвинувальному акті. Він повідомив, що зустрівся з потерпілим, якого раніше не знав, на зупинці транспорту близько 23 години. На пропозицію потерпілого, який назвався ОСОБА_14 , вони за участю ще одного чоловіка, який назвався ОСОБА_15 , пили горілку. Після чого ОСОБА_15 пішов і вони залишились вдвох. Потерпілий запропонував пригостити пивом. Він його не зрозумів, йому здалося, що чоловік має до нього неприязнь та повідомить про якійсь його дії в поліцію. Він хотів піти додому, однак, потерпілий переконував його залишитись. У відповідь на це, він спочатку штовхнув потерпілого, а коли той впав, то він почав бити його ногами в область голови, більше нікуди не бив. Скільки наніс ударів не пам`ятає. Після цього він пішов. Руками, склорізом та металевим стовпом потерпілого не бив. Коли він бив потерпілого, той намагався піднятись. Про смерть потерпілого дізнався через три дні. Стан його не перевіряв після нанесення ударів. Потерпілого почав бити, оскільки здалось, що він має до нього неприязнь. Він був взутий в чорно-білі кросівки, чорну куртку - пуховик з капюшоном, джинси. Удари продовжував наносити для того, щоб потерпілий не наніс йому удар. У потерпілого не було сумки чи якихось інших речей. Він не намагався взяти ніяких речей чи коштів у потерпілого. ОСОБА_15 йому повідомив про те, що у потерпілого не має коштів.
Потерпіла ОСОБА_9 , дала суду показання, що ОСОБА_13 її батько, якого характеризує виключно з позитивного боку, як не конфліктну, працьовиту, життєрадісну людину. Про смерть батька дізналась від матері.
Потерпіла ОСОБА_10 дала показання, що потерпілий є її братом, якого характеризує лише з позитивного боку, він неконфліктний, ніколи не вступав в бійки, був життєрадісною людиною. Алкогольні напої вживав в розумних межах.
Потерпіла ОСОБА_8 дала показання, що потерпілий її чоловік. В день смерті чоловік з колегами по роботі святкував свій день народження. Близько опівночі вона телефонувала чоловікові, однак, виклики «скидались». Вона із сестрою чоловіка телефонували в різні органи і було з`ясовано, що його вбили. Чоловік в день вбивства був, зокрема, вдягнений в кашкет, куртку, шкіряні туфлі чорного кольору, полосатий светр, при ньому була сумка через плече, телефон "Нокіа" чорного кольору на дві сім картки, посвідчення ветерана праці, окуляри, при собі було приблизно двісті гривень. Вона спілкувалась з чоловіком близько 16 години, а вже о 21 годині ніхто не відповідав.
Свідок ОСОБА_12 дав суду показання, що познайомився з потерпілим на зупинці транспорту. Потерпілий був у стані сп`яніння, не міг самостійно пересуватись, просив допомогти йому доїхати додому. У потерпілого не було речей, він скаржився на те, що у нього відібрали сумку і інші речі. Обвинуваченого вперше побачив в тролейбусі, він був в куртці з капюшоном. Він з потерпілим вийшов з тролейбуса, перейшов дорогу та сіли на зупинці. Обвинувачений підсів до них, заговорив з ними. Потерпілий запропонував випити пива. Вони пішли придбали, але не пиво, а горілку, за яку розрахувався потерпілий. Вони присіли на клумбі втрьох, вживали алкоголь близько 40 хвилин. Конфліктів не було. Обвинувачений розповідав про якісь свої проблеми. Згодом він пішов, а обвинувачений залишився з потерпілим та поліз в кишеню, але потерпілий постійно падав, оскільки був п`яний. Обвинувачений обняв потерпілого ногами та руками лежачого на землі та почав обшукувати, але він сказав, що потерпілий самостійно повідомив про те, що у нього нічого не має. ОСОБА_11 вийняв з кишені потерпілого пенсійне посвідчення та поклав його назад. Він побачив поліцію, злякався та пішов. Обвинувачений при ньому не наносив потерпілому ніяких ударів. Що відбулося далі він не знає. Однак, коли взнав, що розшукують осіб, які заподіяли смерть потерпілому, він повідомив поліцію про обставини, які знав.
Свідок ОСОБА_16 дав показання, що не знайомий о обвинуваченим та потерпілим, однак, знає ОСОБА_12 як сусіда, з яким та дружиною 25 березня 2016 року пішов на площу Шевченка у місті Києві, де ОСОБА_12 кудись пішов від них. Повернувся він до них близько 02 ночі, коли вони були в офісі продажу лотерей, де були до 04 години ранку, після чого розійшлися по домах. Зранку до нього прийшла поліція, оскільки його бачили на площі Шевченка. Йому повідомили, що розшукують особу, яка вбила потерпілого, фотографію якого показали. Згодом до нього прийшов ОСОБА_12 та у розмові повідомив, що йому здається, що він знає, хто вчинив вбивство. Після цього ОСОБА_12 зателефонував у поліцію та повідомив про відомі йому обставини.
Свідок ОСОБА_17 дала суду показання, що з чоловіком ОСОБА_16 та сусідом ОСОБА_12 в ніч з 25 на 26 березня 2016 року вони пішли на площу Шевченка в місті Києві, де вони залишились з чоловіком в приміщенні Національної лотереї, а ОСОБА_12 кудись пішов. В період з 01 до 02 години він повернувся і вони пішли додому. ОСОБА_12 вів себе спокійно, бруду чи інших слідів на його одежі не було. Зранку від працівників поліції вона дізналась, що в ніч на площі Шевченка у місті Києві було вбито чоловіка, про що вони розказали ОСОБА_12 , який розповів про те, що він з потерпілим та ще одним хлопцем випивав, тому він зателефонував до поліції, щоб розповісти про відомі йому факти.
Свідок ОСОБА_18 дав суду показання, що з обвинуваченим не знайомий, а з потерпілим разом працюють. Після роботи 25.03.2016 року вони святкували день народження ОСОБА_13 . З ними був також ОСОБА_19 . Вони розійшлися близько 21 години, потерпілий був у стані сп`яніння, однак, поводив себе адекватно. Про смерть ОСОБА_13 дізнався ранком.
Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_19 , вказавши також, що він сів в тролейбус № НОМЕР_2 , а ОСОБА_13 планував тролейбусом маршруту №32 їхати до станції метро «Героїв Дніпра», щоб далі автобусом їхати додому у місто Вишгород.
Свідок ОСОБА_20 , брат обвинуваченого, в цілому позитивно характеризує ОСОБА_11 , звертає увагу, що окремі прояви агресії в нього були після вживання спиртних напоїв. Про обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується брат, йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_21 , також брат обвинуваченого, дав показання, що ОСОБА_22 самий молодший в сім`ї. Як людина він замкнутий, коли перебуває у стані сп`яніння, то оточуючим може пред`являти необґрунтовані претензії. В день злочину вів себе спокійно, прав свої речі.
Згідно протоколу огляду місця події від 26.03.2016 року та ілюстративних фото таблиць до нього, під час огляду ділянки місцевості за адресою: місто Київ, площа Шевченка, 2, біля автостанції «Полісся» було виявлено тіло чоловіка, що лежало в горизонтальному положенні на спині з численними тілесними ушкодженнями. Біля чоловіка серед інших речей було виявлено посвідчення з місця роботи на ім`я ОСОБА_13 ( т.1 а.с. 149-178).
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 26.03.2016 року, під час огляду ділянки місцевості за адресою: місто Київ, площа Шевченка, 2, біля автостанції «Полісся» було виявлено пляшки від спиртних напоїв та кабель с пластиковою обгорткою довжиною півтора метра ( т.1 а.с. 179-182).
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №870 від 05.07.2016 року, при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_13 , виявлено комплекс ушкоджень на голові, який має назву відкрита черепно-мозкова травма: чисельні (сімнадцять) забійні, в т.ч. на тлі саден, рани на голові, в т.ч. язика, розповсюджено-поширений крововилив в м`які тканини обличчя та лобної ділянки, чисельні плямисті крововиливи під кон`юнктиву очей, багато уламковий перелом кісток обличчя (повне руйнування кісток носу, в т.ч. кісткової частини перетинки, повне руйнування виличних та альвеолярних виростків верхнє-щелепних кісток), травматична екстракція зубів (всіх різців та іклів), багато уламковий перелом лобної кістки справа (з утворенням дефекту передньої стінки лобної пазухи) з розповсюдженням ліній перелому в передню черепну ямку (на верхню стінку обох очниць, горизонтальну пластинку решітчастої кістки), з ушкодженням твердої мозкової оболонки (лінійний розрив довжиною 2 см в проекції полюсу правої лобної частки головного мозку) та з крововиливом під останню (наявність рідкої крові в незначній кількості та поодиноких її згортків, розповсюджений обмежено-дифузний субарахноїдальний (під м`яку мозкову оболонку) крововилив в ділянці полюсів, основи та випуклої поверхонь лобних часток головного мозку, крововиливи у речовину головного мозку (кора основи та ділянок полюсів обох лобних часток, стовбуровий відділ ромбовидна ямка), крововилив у шлуночки (наявність рідкої темно-червоного кольору крові) головного мозку;
б) комплекс ушкоджень на шиї, який має назву закрита травма шиї: садно (смугастої форми, горизонтально орієнтоване, розміром 2,5х6см) на правій переднє-бічній поверхні шиї в середній її третині з наявністю на його тлі (по ходу верхнього краю) поверхневої рани ( з не рівними краями, довжиною 2 см та глибиною до 0,2 см), крововилив в підшкірну клітковину шиї в даній анатомічній ділянці, повний перелом правого великого ріжка під`язикової кістки (за «непрямим механізмом») з крововиливом в м`які тканини в ділянці перелому;
в) садно (невизначеної форми розміром 8х6 см) на передній поверхні грудної клітини справа (між середнє-ключичною та умовно серединною лініями) при цьому верхній кінець садна розташований в проекції правої ключиці.
Характер (садна, рани, переломи) та морфологія (краї ран, наявність ран на тлі саден, особливість країв переломів, стан дна саден) всіх вище зазначених тілесних ушкоджень, з урахуванням даних медико-криміналістичного дослідження клаптя шкіри обличчя, дозволяє стверджувати про те, що:
- садно на передній поверхні грудної клітини справа (вказане в підпункті в)) утворилося від одноразової дії тупого предмету (будь-які особливості якого в даному ушкодженні не відобразилися) за механізмом удару-тертя;
- комплекс ушкоджень, який складає закриту травму шиї (вказаний у підпункті б)), утворився від одноразової дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту (будь-які особливості якого в даному ушкодженні не відобразилися) за механізмом здавлення-тертя у переднє-задньому напрямку;
- комплекс ушкоджень, який складає відкриту черепно-мозкову травму (вказаний у підпункті а)), утворився від неодноразової дії (не менш 17-кратної) тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту (до складу якого входили грані та ребра) за механізмом удару/удару-тертя.
Приймаючи до уваги викладене, особливо об`єм складових черепно-мозкової травми (в т.ч. наявність крововиливів у речовину стовбурового відділу головного мозку та у його шлуночки), можна саме стверджувати про те, що смерть ОСОБА_13 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді чисельних забійних ран на голові, крововиливів в м`які тканини голови (обличчя, лобна ділянка, під кон`юнктиву обох очей), перелому кісток обличчя, склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки, в речовину та у шлуночки головного мозку, що призвело до розвитку набряку-набуханню головного мозку.
Тобто, між спричиненням потерпілому ушкоджень, які в своєї сукупності склали комплекс відкритої черепно-мозкової травми, та смертю останнього, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Тілесні ушкодження, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_13 , враховуючи і встановлену причину смерті потерпілого, мають ознаки:
- комплекс ушкоджень, який складає відкриту черепно-мозкову травму (вказаний у підпункті а)), - тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя);
- садно на передній поверхні грудної клітини справа (вказане в підпункті в)), - легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Приймаючи до уваги характер та вираженість трупних явищ, які зафіксовані при огляді трупу ОСОБА_13 26.03.2016 року о 06:20 год., можна вважати про те, що смерть ОСОБА_13 настала приблизно в проміжок часу між 22 години 20 хвилин 25.03.2016 року та 00 годин 20 хвилин 26.03.2016 року.
Дані судово-токсилогічного дослідження від трупу ОСОБА_13 , свідчать про те, що на момент смерті він перебував в стані сп`яніння тяжкого ступеню ( т.1 а.с.188-195).
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експерта, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 повністю підтвердив висновки проведеної ним експертизи та дав роз`яснення, що всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження були прижиттєвими.
Згідно висновку експерта №156 від 21 квітня 2016 року на змивах з рук ОСОБА_13 виявлені сліди крові, в якій не виключається можливість домішків слідів крові ОСОБА_11 ( т.1, а.с.205-209).
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експерта, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку експерта №159 від 27 квітня 2016 року на куртці, яка вилучена у ОСОБА_11 , виявлені сліди крові, походження з якої не виключається від ОСОБА_13 , в якій також не виключається можливість домішків слідів крові ОСОБА_11 ( т.1 а.с.210-216).
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експерта, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку експерта №160 від 26 квітня 2016 року на кросівці, яка вилучена у ОСОБА_11 , виявлені сліди крові, походження з якої не виключається від ОСОБА_13 , в якій також не виключається можливість домішків слідів крові ОСОБА_11 ( т.1 а.с.217-221).
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експерта, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05.04.2016 року, який фіксувався за допомогою відеозапису та відбувався за участю підозрюваного ОСОБА_11 на місці вчинення кримінального правопорушення були відтворені обставини вчинення злочину. Під час цієї слідчої дії ОСОБА_11 розказав про події за його участю в ніч з 25 на 26 березня 2016 року, що він наніс чоловікові на ім`я ОСОБА_24 взутою ногою 30-40 ударів в голову. Також він наносив удари ногою зверху вниз по тілу потерпілого, наніс два удари склорізом в голову ОСОБА_14 , наносив удари склорізом в потилицю.
В судовому засіданні було переглянуто відеозапис слідчого експерименту. Суд звертає увагу, що ОСОБА_11 спокійно, досить чітко і послідовно розказав про обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .
Фактичні дані, що містяться в цьому документі та відеозаписі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно з висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 21 червня 2016 року, в період часу, до якого відноситься діяння, ОСОБА_11 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, в стані тимчасового розгляду психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не перебував, і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не виявляв таких ознак ОСОБА_11 і на час дослідження. Він не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру ( т.2 а.с.9-14).
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_11 був фактично затриманий 29 березня 2016 року ( т.1 а.с.184-187).
Згідно характеристики з місця проживання ОСОБА_11 характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра на нарколога не перебуває.
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_11 злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як навмисне вбивство іншої людини.
Судова колегія критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_11 , у яких він заперечує наявність у нього умислу на позбавлення життя ОСОБА_13 . Колегія суддів також критично відноситься до його доводів, що він не бив потерпілого предметами, які були ним підібрані на місці події.
Колегія суддів бере до уваги локалізацію, кількість та тяжкість тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому, предмети, якими ці ушкодження були заподіяні.
Колегія суддів звертає увагу на висновок судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_13 , який підтверджує тяжкість і кількість виявлених тілесних ушкоджень і їх небезпечність для життя потерпілого.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності, вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України колегія суддів бере до уваги, що за нормативним визначенням умисне вбивство (ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.
Переглянувши в судовому засіданні 18 листопада 2016 року відеозапис слідчого експерименту з відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_11 , суд переконався, що він спокійно, логічно показує обставини, локалізацію та кількість заподіяних ним ударів потерпілому. Їх кількість, локалізація в життєво важливих органах та тяжкість свідчать про направленість умислу ОСОБА_11 позбавити життя ОСОБА_13 .
За таких обставин колегія суддів, з врахуванням вимог ч.1 ст.337 КПК України про те, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, погоджується з доводами сторони обвинувачення про кваліфікацію дій ОСОБА_11 за ч.1 ст.115 КК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні навмисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_11 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_11 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, в тому числі межі санкції ч.1 ст.115 КК України, що вказаний злочин відносить до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є осудним.
Суд також враховує характеризуючі дані щодо потерпілого, який на час вчинення злочину працював, близькими родичами характеризується виключно позитивно, як людина, яка все доросле життя працювала, ветеран праці, був добрим чоловіком, братом та батьком.
Пом`якшуючих покарання обставин передбачених ст.66 КК України в діях ОСОБА_11 не встановлено. При цьому колегія суддів, не ставлячи в провину обвинуваченому не визнавати окремі фактичні обставини обвинувачення, не вбачає, що його позиція є щирою і такою, яка свідчить про критичну оцінку ним своєї злочинної поведінки.
Обтяжуючими покарання ОСОБА_11 обставинами суд визнає рецидив злочинів, що передбачено п.1 ч.1 ст.67 КК України, а також вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п.13 ч.1 ст.67 КК України.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, який тривалий час не бажає ставати на шлях виправлення і вчиняє тяжкі злочини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_11 до покарання у виді реального позбавлення волі в межах наближених до максимального покарання передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Призначення іншого покарання, на думку колегії суддів не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
З врахуванням вироку Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2016 року відносно ОСОБА_11 необхідно застосувати під час призначення покарання вимоги ч.4 ст.70 КК України.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_11 підлягають стягненню в дохід держави витрати на проведення експертиз у справі, що підтверджується відповідними розрахунками експертних установ.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2016 року за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_11 призначити у виді тринадцяти років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_11 залишити без змін у виді утримання під вартою в Київському СІЗО.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту затримання з 29 березня 2016 року.
Згідно ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_11 зарахувати йому час попереднього ув`язнення з 29 березня 2016 року по день набрання вироку законної сили включно, якщо запобіжний захід не буде змінено, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_11 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) на користь держави одну тисячу чотириста тридцять сім гривень 06 копійок судових витрат на проведення експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України, речові докази:
- змиви з рук трупа ОСОБА_13 ,зрізи нігтів, мікрочастинки, частини светра, взуття ОСОБА_13 , 3 пластикові стакани, кабель з уламками коробки, куртку та кепку, металеву квадратну трубу, 27 недопалків, гіпсовий знімок протектора шини, частину електрокабеля, банківську картку на ім`я ОСОБА_25 , зразки крові, викрутку, зразки крові які зберігаються в камері схову Подільського РУ ГУ Національної поліції України в місті Києві знищити.
- речі потерпілого ОСОБА_13 : посвідчення «Київенерго» на ім`я ОСОБА_13 , яке зберігається в камері схову Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві повернути потерпілій ОСОБА_8
- речі обвинуваченого ОСОБА_11 чорну сумку, джинси синього кольору, пуховик чорного кольору, кросівки, мобільний телефон «Бравіс» - повернути обвинуваченому ОСОБА_11
- диски з відеозаписами, які зберігаються у прокурора, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_11 у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Судді ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 .