Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 517/31/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/159/17
28.07.2017 року Роздільнянський районий суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новозарицьке Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В:

15 червня 2017 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000343 від 10 листопада 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання у зв`язку з відсутністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: основні свідки обвинувачення по справі допитані, тому обвинувачений не зможе на них вплинути, обвинувачений має власний будинок, який перебуває в занедбаному стані і потребує догляду, обвинувачений позитивно характеризується за місцем мешкання, вагомість наявних доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні даного злочину у сторони обвинувачення відсутня.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника, зобов`язався за першим викликом з`являтись до суду, пояснив, що він буде працювати, крім того, має родичів та хресних батьків, які на перший час нададуть йому матеріальну допомогу, також у його тітки на зберіганні маються належні йому грошові кошти, яких вистачить на першій час. Зауважив, що він не має паспорта, а тому його втеча за кордон є неможливою.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали.

Виходячи з положень ст.ст.176,178,331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити частково, змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою були встановлені ризики, а саме: обвинувачений є особою молодого віку, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а саме - батьки, дружина або діти, обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто у нього відсутні джерела для існування. Крім того, ОСОБА_4 не має документів, який встановлюють його особу, не має місця проживання на території Роздільнянського району, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачений може переховуватись від суду щоб уникнути покарання яке йому загрожує в разі доведеності його вини. Крім того, обвинувачений може впливати на свідків у зв`язку з тим, що більша частина свідків по справі ще не допитані та проживають в одному селі разом з обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється судове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ст.29 Конституції Українита ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 р. (далі - Конвенція), кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Одним із принципів міжнародного права є принцип звільнення обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину з-під варти на час розслідування та розгляду його судом.
Як убачається із пункту 3 ст.5 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках та за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику
Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що в даній кримінальній справі загальний термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 становить близько 2 років, суд вважає, що доводи прокурора про те, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106) та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини §38), відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Сулаоя против Єстонії § 64), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адамяк проти Польщі»).
Крім того, в листі від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ з посиланням на практику Європейського суду з прав людини (справа «Єлоєв проти України», п. 60) звертає увагу на п. 3 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та зазначає, що зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органі мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

За таких обставин, з урахуванням, того, що обвинувачений має постійне місце проживання, тривалий час знаходиться під вартою - з 11.11.2015 року, а розгляд кримінального проводження тільки розпочато спочатку, частина свідків, які безпосередньо були на місці вчинення злочину, та судово-медичний експерт, судом допитані, суд приходить до висновку про можливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки не всі ризики, передбачені ст.177 КПК України відпали.

Так, не всі свідки по справі ще допитані, тому є ризик впливу обвинуваченого на їх покази. Також, відсутні міцні соціальні зв`язки, тому ризик переховування існує, але на думку суду запобігти цим ризикам можна за допомогою більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно до ст.181 ч.ч.1 та 2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім цього, з метою забезпечення здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого, також забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання його спробам ухилитися від слідства і суду, та виконання процесуальних рішень на обвинуваченого ОСОБА_4 доцільно покласти наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом надісланим поштою, або в телефонному режимі;
- знаходиться під домашній арештом, заборонивши обвинуваченому залишити житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21:00 години до 06:00 годин ранку щодня;
- носити електронний засіб контролю;
- заборонити спілкування зі свідками по справі, які судом ще не допитані.
Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд. Працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Таким чином, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, клопотанням захисника, оцінивши в сукупності всі обставини справи, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, молодий вік, приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного кримінального провадження станом на даний час тільки розпочатий, обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, враховуючи положення ст. 331 КПК України, судом встановлено достатньо підстав для часткового задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.
На підставі ст. 9, 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», керуючись ст.ст. 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 331, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом надісланим поштою, або в телефонному режимі;
- знаходиться під домашній арештом, заборонивши обвинуваченому залишити житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21:00 години до 06:00 годин ранку щодня;
- носити електронний засіб контролю;
- заборонити спілкування зі свідками по справі, які судом ще не допитані.
Ці зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів з 28.07.2017 року до 25.09.2017 року включно.
Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з - під варти з залу суду.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних зобов`язань, а саме: у разі якщо обвинувачений не виконає покладені на нього обов`язки, на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати та до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_4 покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, а саме: на Захарівський ВП Роздільнянського ВП Головного управління національної поліції в Одеській області.

Захарівському ВП Роздільнянського ВП Головного управління національної поліції в Одеській області негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це прокурора або суд.

Захарівському ВП Роздільнянського ВП Головного управління національної поліції в Одеській області з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 електронний засіб контролю.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1