Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3457/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання заступника начальника СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності але не судимого, підозрюється в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України

встановив:
Заступник начальника СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури, Чернівецької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 від 17.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , 16.12.2016 року біля 20,30 години знаходячись на пасажирському сидінні, позаду водія, в салоні автомобіля марки «Део Нексія» державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований по вул.Клинівська, 20-Б в м.Сторожинець, Чернівецької області, маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, став душити водія цього автомобіля ОСОБА_7 невстановленим предметом та наніс останньому ряд ударів кулаком руки по обличчю від чого потерпілий втратив свідомість, а ОСОБА_4 виштовхавши втратившого свідомість потерпілого із салона автомобіля, сів за кермо та поїхав з місця пригоди.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України. Вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, він може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілого та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою.

В судовому засіданні, слідчий та прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали посилаючись на підстави, обставини і докази зазначені в клопотанні

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду, не заперечив свою винуватість в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, але просив не позбавляти його волі, оскільки він нормальна людина і нікому в розслідуванні перешкоджати не буде. Зазначив також, що він після заволодіння автомобілем, поїхав в м. Чернівці, де і перебував до сьогоднішнього дня не рішаючись на з`явлення до правоохоронних органів та фактично скриваючись від органів слідства. Вказаний злочин він вчинив так як йому потрібні були гроші.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просив застосувати домашній арешт, посилаючись при цьому на те, що в даному випадку тримання під вартою надто суворий запобіжний захід.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 17.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України з приводу того, що 16 грудня 2016 року ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 заволодів транспортним засобом ОСОБА_7 яке поєднане з насильством щодо потерпілого водія автомобіля.

21 грудня 2016 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, тобто в умисному незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Підозрюваному також вручено письмове повідомлення про підозру та пам`ятка про його процесуальні права і обов`язки.

Із протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від 16.12.2016 року (а.с.6) протоколу допиту потерпілого від 17.12.2016 року (а.с.9), висновку експерта № 1809 екс від 19.12.2016 року (а.с.12), протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.12.2016 року (а.с.18) та протоколу допиту підозрюваного від 21.12.2016 року (а.с.24), підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, тобто повідомлена йому підозра від 21.12.2016 року (а.с.23) є обґрунтованою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив про наявність трьох, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, оскільки вчинив особливо тяжкий злочин, може незаконно впливати на потерпілого та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Вивчивши всі ризики на які посилається прокурор, слідчий суддя знаходить їх частково не підтвердженими відповідними доказами.

Так прокурор в клопотанні не довів наявність ризику, щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, а вказівка в клопотанні на те, що підозрюваний буде впливати на ОСОБА_7 з метою схилення його до зміни або відмови від наданих показань, є на думку суду надуманим припущенням слідчого та прокурора, оскільки воно не підтверджене належними і допустимими доказами.

Разом з тим слідчий суддя погоджується, що ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце, оскільки згідно пояснень підозрюваного даних ним в суді він перебуваючи в Чернівцях після вчинення злочину, фактично боявся з`являтися в правоохоронні органи та переховувався від цих органів, що беззаперечно є ризиком передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявним, на думку слідчого судді, є також і ризик щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки, як було встановлено в суді та підтверджено поясненнями підозрюваного і письмовими доказами, ОСОБА_4 протягом 2016 року скоїв вже третій злочин так як до цього вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.125 КК України, провадження щодо якого закрито за примиренням із потерпілим, а в подальшому вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.185 КК України, провадження щодо якого в даний час перебуває на розгляді в одному із судів м.Чернівці. Все вказане свідчить про схильність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення злочинів, а відповідно і про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених в клопотанні ризиків, ніяким чином не впливає на існування ризиків, на які прокурор також посилається, і не послаблює їх.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім цього слідчий суддя враховує також і вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Виходячи з цього та враховуючи обґрунтованість підозри і існування двох ризиків, а також зважаючи та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання підозрюваного під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, особливо з огляду на схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів.

Тобто, на думку слідчого судді, прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому доводи захисника щодо застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту, не спростовують висновків слідчого судді і не змінюють їх, оскільки слідчим суддею враховано також і тяжкість злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Підозрюваний ніде не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, що могло би служити підставою для розгляду питання про пом`якшення запобіжного заходу.

Зважаючи на це та на норми зазначені в ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив нанесення тілесних ушкоджень людині, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю. Підозрюваний ОСОБА_4 , який викинув непритомну людину із його ж власного автомобіля на сніг в морозну пору року, намагався знищити вказану цінність без будь-яких видимих і суттєвих причин на це, а тільки з метою наживи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання під вартою рахувати з 22,00 години 21 грудня 2016 року. Строк дії ухвали - до 22 години 00 хвилин 21 лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: