Справа №705/2245/17
1-в/705/362/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення, -
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про зарахування йому в строк відбування покарання строку тримання в місцях попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст.72 КК України.
В судовому засіданні прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30.07.2015 року, згідно якого до покарання за вказаним вироком на підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 15.06.2011 року у вигляді 8 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд може повністю чи частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком до покарання призначеного за новим вироком. Тобто наявність строку попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні має значення виключно для вирішення судом питання про те, який строк покарання за попереднім вироком є невідбутим та може бути приєднаним до покарання за новим вироком.
Отже, призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30.07.2015 року шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Менського районного суду Чернігівської області від 15.06.2011 року суд знав про наявність строку попереднього ув`язнення за попереднім вироком та врахував його у тому кримінальному провадженні при визначенні невідбутої частини покарання і тому відсутні підстави для повторного врахування цього самого строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за останнім вироком.
Повторне ж зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30.07.2015 року призведе до безпідставного втручання у покарання призначеного за вироком суду на підставі ст. 71 КК України, що є неприпустимим, так як це порушує ст. 533 КПК України.
В судове засідання засуджений, представник установи СВК № 92 та представник спостережної комісії не з`явились, письмово подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Враховуючи процесуальну позицію прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30.07.2015 року, згідно якого до покарання за вказаним вироком на підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 15.06.2011 року у вигляді 8 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 01.09.2015 року.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 ( у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 5, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13, частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно положень частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Крім того, з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 № 223 20/0/4 16 вбачається, що незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення в розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.2 ст.43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
Надання роз`яснень вироків інших судів не входить до компетенції місцевого суду за місцем відбування покарання засудженим так як це суперечить ст. 380 та 533 КПК України.
Таким чином, беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1