Справа № 369/2504/16-к
Провадження № 1-кп/369/172/17
В И Р О К
іменем України
26.05.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд, Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в Київської області, смт. Буча, громадянина України, українця, не одруженого, який має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.07.2015 року Богунським районним судом м. Житомира, за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, який має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1. 26.11.2015 року Радомишльський районним судом Житомирської області, за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, 2. 05.12.2016 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, -

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

У С Т А Н О В И В:
22.12.2015, близько 00:30 год., ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_6 , будучи раніше судимими перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, проходячи поблизу багатоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , заздалегідь домовившись між собою про незаконне заволодіння транспортним засобом, побачили припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1987 року випуску, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .С, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 викрасти вказаний автомобіль з метою здійснити поїздку на ньому, на що останній погодився. Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 домовились про незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 2.1063», д.н.з. НОМЕР_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер власних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись вказаною метою, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, ОСОБА_6 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 підійшли до вказаного автомобіля. Після чого, ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь підготовлену металеву викрутку, шляхом зламу замка водійських дверцят, проник до салону вищезазначеного автомобіля. ОСОБА_6 в цей час перебував поблизу автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_5 здійснив невдалу спробу зламати замок рульового колеса, після чого покликав на допомогу ОСОБА_6 . Далі обидва спільними зусиллями зламали замок рульового колеса, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом, пошкодивши замок запалювання, привів двигун в дію, відчинив середини передні пасажирські дверцята для ОСОБА_6 , після чого через них останній проник до салону автомобіля, та розпочав рух транспортного засобу, на котрому з місця вчинення злочину вказані особи поїхали в напрямку села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди, яка згідно з висновком експерта № 8-04/102 від 03.03.2016 року становить 25 400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України не визнав та суду пояснив, що 21.12.2015 він їхав з м. Бровари з роботи на маршрутному транспортному засобі №720. В м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_6 прибув близько 23 год. 00хв., де на нього чекав ОСОБА_5 , який прибув на автомобілі «Жигулі ВАЗ 21063». На питання ОСОБА_6 звідки в ОСОБА_5 автомобіль він повідомив, що взяв у товариша.

Разом на вищевказаному автомобілі вони поїхали в с. Долинівка, Брусилівського району Житомирської області. Перед тим в с. Стоянка, києао-Святошинського району, вони здійснили зупинку біля магазину АТБ, де придбали спиртні напої та поїхали, вирішивши заїхати в с. Солов`ївку Брусилівського району Житомирської області до знайомого ОСОБА_5 ОСОБА_8 . Далі в зазначеному селі вони вживали спиртні напої. Що відбувалося далі він не пам`ятає, отямився в смт. Брусилів, Житомирської області, біля райвідділу поліції, там йому повідомили, що вищевказаний автомобіль перебуває в угоні.

В подальшому ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, погодивася з обставинами, вказаними в обвинувальному акті в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав частково та суду пояснив, що на час вчинення злочину, тимчасово проживав у ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_4 .

21.12.2015 ОСОБА_5 їхав з Києва з роботи, близько 22.00 год. в м. Боярка по вул. Молодіжна між житлових будинків побачив припаркований автомобіль «ВАЗ 21063». Оскільки ОСОБА_5 потрібно було поїхати до Брусилівського РВ КВІ, що знаходиться в смт. Брусилів, Житомирської області, для реєстрації у органах кримінально виконавчої інспекції, так як ОСОБА_5 був умовно засуджений та перебував на обліку, він вирішив вчинити угон автомобіля, щоб поїхати на вказану реєстрацію. Відчинив двері, за допомогою викрутки завів автомобіль та виїхав з двору житлових будинків до дороги. Потім зателефонував ОСОБА_6 та повідомив йому, що він збирається поїхати в село Долинівка, Брусилівського району Житомирської області, і ОСОБА_6 погодився поїхати з ним. Близько 23год 30хв. під`їхав ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вийшов з автомобіля щоб його зустріти, на питання ОСОБА_6 звідки в нього автомобіль, ОСОБА_5 відповів, що взяв у товариша. По дорозі ОСОБА_6 запропонував заїхати до магазину в с. Стоянка, де вони купили цигарки та спиртне, потім вирішили заїхати до знайомого ОСОБА_5 ОСОБА_8 , що проживає в с. Соловіївці, Брусилівського району Житомирської області.

В с. Солівіївка, вони приїхали зранку, ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_5 сказав, що взяв у товариша машину, щоб приїхати до Брусилівського РВ ВКІ для реєстрації. У знайомого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 випивали горілку, а ОСОБА_5 пив пиво, там вони і заночували. На наступний день близько 08 год. 00хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 поїхали до Брусилівського РВ КВІ України в Житомирській області, однак біля одного з магазинів в зазначеному населеному пункті вони випадково створили аварійну обстановку автомобілю «Шкода», за кермом якого перебував Начальник Брусилівського відділу поліції, який почав їх переслідувати. Коли вони на автомобілі ВАЗ під`хали до Брусилівського райвідділу поліції, їх наздогнав вище зазначений автомобіль «Шкода» і вони були затримані.

В подальшому ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, та в повному обсязі погодився з обвинувальним актом. Зазначив, що угон автомобіля вони вчинили за попередньою змовою з ОСОБА_6 , хоча останній за кермом не пербував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він користується (управляє за дорученням) автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , а власником є племінник його дружини ОСОБА_7 21 грудня 2015 він з дружиною поїхали на ринок, з ринку повернулися близько 15.00 16.00 год. Автомобіль вирішив в гараж не ставити, оскільки на наступний день збирався поїхати на дачу, тому залишив його біля під`їзду №3 буд. АДРЕСА_3 . Вранці ОСОБА_9 прокинувся близько 06.00 год., потім в 07.30 год. вийшов у подвір`я і побачив, що автомобіль зник та одразу подзвонив до поліції.

Як стверджує ОСОБА_9 ввечері його дружина бачила біля вищезазначеного автомобіля хлопця високого зросту.

Вищевказаний автомобіль ОСОБА_9 повернули того ж дня.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 22.12.2015 як встановлено судом, сам свідок точної дати не пам`ятає, зранку близько 05-00год. побачив біля воріт свого будинку, що знаходиться в с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області, автомобіль темно-коричневого кольору, коли вийшов, побачив що до нього приїхали гості, його товариш ОСОБА_5 зі своїм знайомим ОСОБА_6 . Зустрівшись вони зайшли до будинку, розмовляли, потім вирішили випити алкогольних наїв, як стверджує ОСОБА_8 він пив горілку з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 пив пиво, оскільки перебував за кермом. Під час розмови ОСОБА_5 повідомив що йому потрібно до Брусилівського РВ КВІ, що знаходиться в смт. Брусилів, Житомирської області, для реєстрації. Близько 07-00год. ранку ОСОБА_5 який був за кермом автомобіля, ОСОБА_6 , який сидів на передньому пасажирському сидінні авто та ОСОБА_8 який сидів на задньому пасажирському сидінні авто, поїхали на вищевказаному автомобілі до смт. Брусилів Житомирської області. На питання ОСОБА_8 звідки у ОСОБА_10 вищезазначений автомобіль, він повідомив, що авто належить йому. Під`їжджаючи до Брусилівського РВ КВІ Житомирської області ОСОБА_5 обігнав автомобіль, як вони потім зрозуміли, начальника поліції, створивши йому аварійну обстановку. Коли під`їхали до Брусилівського РВ ВКІ Житомирської області до ОСОБА_5 підійшов працівник поліції, попросив їх вийти та надати документи, після чого їх затримали, а згодом повідомили, що вищевказаний автомобіль перебуває в угоні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона є дружиною свідка ОСОБА_9 , який фактично користувався автомобілем „Жигулі за довіреністю, що вище вказаний в обвинувальному акті та є тіткою потерпілому ОСОБА_7 , який є власником викраденого авто.

21.12.2015 близько 23-00год. свідок ОСОБА_11 вийшла на балкон своєї квартири АДРЕСА_5 , щоб подихати свіжим повітрям. З балкону з лівої сторони їй було видно місце розташування вищезазначеної в обвинувальному акті машини, неподалік біля сусіднього будинку АДРЕСА_6 , свідок бачила компанію, яка складалася з 4 хлопців, потім вона звернула увагу, що один з хлопців відійшов та розпочав рух до під`їзду її будинку, далі він повернув ліворуч та почав обходити побутове приміщення, яке розташоване навпроти її будинку та поряд з яким знаходився їх автомобіль „Жигулі. Після цього із-за вказаного вище приміщення вийшов хлопець та почав світити чи то ліхтариком чи то телефоном на передні дверцята автомобіля зі сторони водія. Побачивши це, вона одразу сказала чоловіку, але він не відреагував, відповів, що мабуть їй здалося. Свідок ОСОБА_11 все ж вирішила одягнутися та вийти на двір, щоб перевірити чи з машиною все добре, але ні біля машини, ні біля побутового приміщення вже нікого не було. Вранці чоловік повідомив ОСОБА_11 що їх автомобіль викрали, після чого звернулися до поліції.

Зі слів свідка ОСОБА_11 , хлопець який був поряд з автомобілем, був одягнений в куртку коричневого кольору, на голові в нього була шапка, трішки світлішого кольору, також сказала, що хлопець був високого зросту, мав худощаве обличчя та великий ніс. В судовому засідання свідок ОСОБА_11 вказала, на ОСОБА_6 як на хлопця, який перебував біля їх автомобіля напередодні викрадення.

Судом були вивчені матеріали, які надані сторонами а саме:

-Протокол огляду місця події від 22.12.2015 року;

-Протокол огляду від 22.12.2015 року;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2016 року;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2016 року;

-Висновок експерта №4-03/340 від 16.03.2016 року;

-Висновок експерта №8-04/102 від 03.03.2016 року;

-Протокол проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 від 14.03.2016 року.

Суд визнає, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 давали правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Тому, оцінивши зібрані та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши зібрані та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив тяжкий злочин, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше судимий 14.07.2015 Богунським районним судом м. Житомира, за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, посередньо характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України. Ураховуючи, що фактичних збитків, злочином, який вчинив ОСОБА_5 потерпілому не заподіяно, останній цивільний позов не заявляв, суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий 14.07.2015 року Богунським районним судом м. Житомира, за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185, 70 ч. 1 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, новий злочин вчинив в період іспитового строку, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднує не відбуту частину покарання за вказаним вироком Богунського районного суду м. Житомира.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, крім обставин, що обтяжує та пом`якшує його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив тяжкий злочин, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше судимий Брусилівським районним судом, Житомирської області 05 грудня 2016 року за ч.3 ст. 185, 71 КК України до 4 (чотирьох) років трьох місяців позбавлення волі, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання, частково приєднує невідбуте покарання за вироком Брусилівського районного суду від 05.12.2016 року.

Ураховуючи, що фактичних збитків, злочином, який вчинив ОСОБА_6 потерпілому не заподіяно, останній цивільний позов не заявляв, суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Суд ураховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий 26.11.2015 року Радомишльським районним судом Житомирської області, за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, новий злочин вчинив в період іспитового строку, однак цей вирок був на підставі ст.. 71 КК України частково приєднаний до вироку Брусилівського районного суду, Житомирської області від 05 грудня 2016 року, який на підставі ч.4 ст. 70 врахований судом при винесенні даного вироку.

Суд стягує з обвинувачених згідно ст..124 КПК України на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання приєднати частково, у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного судом м. Житомира від 14.07.2015 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 22.12.2015 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 22.12.2015 року, до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді взяття під варту та тримання в в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково, у виді 3 (трьох) місяців приєднати покарання за вироком Брусилівського районного суду, Житомирської області від 5 грудня 2016 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 05 жовтня 2016 року, зарахувавши йому строк його попереднього ув`язнення починаючи з 05 жовтня 2016 року, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 22.12.2015 року до 12 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної обрати

у виді взяття під варту та тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_5 539 (п`ятсот тридцять дев`ять) гривень за проведення судових експертиз на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_6 539 (п`ятсот тридцять дев`ять) гривень за проведення судових експертиз на користь держави.

Речовий доказ: Автомобіль марки «ВАЗ-21063», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , переданий під розписку на зберігання власнику залишити власнику ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1