Номер провадження 1-кп/243/802/2016
Номер справи 243/9972/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«19» грудня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- потерпілого ОСОБА_4

- обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003251 від 09 листопада 2016 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 30 листопада 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходилась на законних підставах вдома у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , з яким вживала спиртні напої де побачила мобільний телефон «Nоmі І 243» в корпусі чорного кольору, який знаходився на столі в зальній кімнаті будинку, в цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nоmі І 243», який належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, 08 листопада 2016 року приблизно о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 , таємно викрала із столу мобільний телефон «Nоmі І 243» в корпусі чорного кольору вартістю 343 грн. 75 коп., в якому знаходилась сім-карта оператора «Мтс» з номером абоненту НОМЕР_1 вартістю 18 грн. 75 коп.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяна матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 362 грн. 50 коп.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_5 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та суду пояснила, що 08 листопада 2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин вона знаходилась на законних підставах вдома у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , з яким вживала спиртні напої де побачила мобільний телефон «Nоmі І 243» в корпусі чорного кольору, який знаходився на столі в зальній кімнаті будинку, в цей час у неї виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nоmі І 243», який належить ОСОБА_4 08 листопада 2016 року приблизно о 16 годині 10 хвилин вона з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 , таємно викрала із столу мобільний телефон «Nоmі І 243» в корпусі чорного кольору, в якому знаходилась сім-карта оператора «Мтс» з номером абоненту НОМЕР_1 . Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

У тому, що вчинила вказане кримінальне правопорушення, вона щиро розкаялася.

Потерпілий ОСОБА_4 , у судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_5 проживають разом три роки, відносини між ними нормальні. 08 листопада 2016 року він разом із ОСОБА_5 вживали спиртні напої за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово - виниклих неприязних стосунків виникла сварка, після якої він пішов із дому. А ОСОБА_5 взяла зі столу телефон та теж покинула домоволодіння. Телефон вона продала, потім йому про це розповідала, плакала. Він взяв ОСОБА_5 та повів її до відділу поліції. На теперішній час працівниками йому повернуто мобільний телефон з сім- карткою, ніяких претензій він до обвинуваченої не має. Просить суд її суворо не карати, оскільки вони вже примирилися.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, показань потерпілого ОСОБА_4 , провина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 09 листопада 2016 року вбачається, що об`єктом огляду є домоволодіння АДРЕСА_2 . Вхід на територію здійснюється через дерев`яні ворота зеленого кольору, які на момент огляду ніяких пошкоджень не мають. Територія домоволодіння огороджена зі всіх сторін забором справа від входу розташування домоволодіння виконана із цегли червоного кольору. Під час огляду вищевказаного домоволодіння на столі виявлено картку МТС, яка була оглянута після чого була вилучена та поміщена в поліетиленовий пакет та скріплена (т.2, а.с.5-10).

Із Розписки від 09 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 , отримав від працівників поліції належну йому сім-картку оператора Vodafone, яку зобов`язується зберігати до вирішення питання по справі (т.2, а.с.11).

Із Протоколу огляду від 09 листопада 2016 року вбачається, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Nоmі І 243» в корпусі чорного кольору на момент огляду на корпусі мобільного телефону ніяких пошкоджень не виявлено. При відкриті задньої панелі мається надпис «Nоmі І 243» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 . На момент огляду сім-картка в телефоні відсутня. На батареї на момент огляду мається надпис І243 Li-ion battery 1150 mAh, який добровільно надала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого вищевказаний мобільний телефон було оглянуто та поміщено в сейф пакет (т.2, а.с.12-15).

Із Розписки від 09 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції приналежну йому сім-картку оператора Vodafone (т.2, а.с.16).

Із Висновку судової товарознавчої експертизи майна від 12 листопада 2016 року вбачається, що виходячи з отриманої інформації шляхом вивчення цін за допомогою мережі Інтернет. Ринкова вартість майна: мобільний телефон «Nоmі і 243», в корпусі чорного кольору, сім-картка мобільного оператора «МТС» на 08 листопада 2016 року складала 362 (триста шістдесят дві) грн. 50 коп. без ПДВ (т.2, а.с.30-33).

Із Розписки від 17 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 отримав від працівників поліції приналежний йому телефон «Nоmі і 243», в корпусі чорного кольору з сім-карткою мобільного оператора «МТС», які зобов`язується зберігати до вирішення питання по справі (т.2, а.с.35).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 28 листопада 2016 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрювана ОСОБА_5 докладно розповіла та показала обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: підозрювана ОСОБА_5 , вказала на місце де саме вона побачила та викрала мобільний телефон. Підозрювана ОСОБА_5 , вказала напрямок в якому вона направлялася після скоєння крадіжки. Підозрювана ОСОБА_5 , вказала на місце де збула викрадений телефон (т.2, а.с.63-66).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 28 листопада 2016 року з участю підозрюваної ОСОБА_5 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих та потерпілого.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 28 листопада 2016 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченої повністю доведено, а вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 , вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначенні міри покарання обвинуваченій у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілого, дані про особу обвинуваченої.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом, менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину та потерпілому повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає ту обставину, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудною, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, особу винної, а також те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченої, вкрадене майно повністю повернуто, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченої для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nоmі і 243», в корпусі чорного кольору в робочому стані, сім-картка мобільного оператора «МТС», які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0003251 від 09 листопада 2016 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 17 листопада 2016 року, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_4 після набуття вироком чинності у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити їй покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nоmі і 243», в корпусі чорного кольору в робочому стані, сім-картка мобільного оператора «МТС», які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0003251 від 09 листопада 2016 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 17 листопада 2016 року, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_4 у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .