Справа №635/9082/15-к
Провадження №1-кп/635/186/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003490 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 29 серпня 2015 року, близько 02 години 40 хвилин, перебуваючи на парковці поблизу супермаркету «Їжа», що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, в`їзд Набережний, 7, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та наніс йому один удар кулаком правої руки у щелепу, заподіявши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 216-ОКБ/15 від 21.10.2015, травму нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та області 45 зуба, з наявністю синця в проекції кута щелепи ліворуч, які відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав та пояснив, що 29 серпня 2015 року його розбудила дружина вночі. Він вийшов з дому до аптеки десь у 10 чи 20 хвилин на третю та побачив на парковці біля супермаркету «Їжа» у смт. Пісочин Харківського району автомобіль свого знайомого ОСОБА_7 , який лежав на асфальті, а зверху над ним ОСОБА_8 його утримував. ОСОБА_6 тримав ОСОБА_7 за ногу. ОСОБА_4 підійшов до них, відштовхнув ОСОБА_6 та підняв ОСОБА_7 , після чого бійка припинилась. У ОСОБА_7 було чуть подряпане обличчя. Вони з ним пішли до машини, сіли в неї, після чого підійшли ті двоє та почали стукати по автомобілю. Тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він не заподіював.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі підозри суд вважає доведеною, а саме наступними доказами:
-показами потерпілого ОСОБА_6 , який під час допиту у судовому засіданні пояснив, що в ніч з 29 на 30.08.2015 року близько 2-3 годин ночі він перебував на парковці біля супермаркету «Їжа» у смт Пісочин Харківського району, де розмовляв зі своїм другом ОСОБА_8 . Коли вже думали розійтись, під`їхала машина, марку якої не запам`ятав. Автомобіль різко загальмував біля їх ніг. ОСОБА_8 пішов до машини з`ясувати що трапилось, постукав у вікно водія та запитав того: «Що трапилось?». Водій ОСОБА_7 вийшов та у відповідь запитав: «А що, проблеми?» та почав штовхатись. ОСОБА_8 штовхнув водія у відповідь, і вони зчепилися між собою. ОСОБА_6 став намагатись їх розчепити, після чого підійшов ОСОБА_4 , який теж перебував у машині, та вдарив його у область щелепи, від чого потерпілий впав. Піднявшись він знову підійшов до водія, але той відштовхнув його та сказав, щоб він сидів та не піднімався. ОСОБА_6 сидячі на асфальті раптом відчув, що не може стиснути зуби, йшла кров з рота. На питання ОСОБА_8 відповів, що можливо йому зламали щелепу, було больове відчуття. Потім останній допоміг йому дійти до дому. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має;
-показами свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що у серпні 2015 року вночі, дату не пам`ятає, він разом з ОСОБА_6 стояли на парковці біля супермаркету «Їжа» у смт Пісочин, розмовляли та вже думали розходитись по домівках. Раптом до них під`їхала темна машина та зупинилась біля їх ніг. Вони не зрозуміли, може це був жарт, чи ні. Підійшли до машини, щоб з`ясувати причину такої поведінки того, хто керував машиною. Між ним та водієм ОСОБА_7 почалась штовханина, вони впали на землю. ОСОБА_6 підійшов, намагаючись їх розмирити, але ОСОБА_4 , який теж вийшов з машини, відштовхнув його, сказавши щоб той не втручався, а потів наніс потерпілому удар у обличчя. ОСОБА_8 побачив кров у потерпілого, запитав його що трапилось, і той відповів, що мабуть йому зламали щелепу. Потім вони пішли додому;
-показами свідка ОСОБА_7 , який під час допиту у судовому засіданні пояснив, що влітку 2015 року вночі він перебував у смт Пісочин Харківського району біля ТРК «Мобіль» у автомобілі «Форд», яким керував на праві користування. До нього підійшли два молодих чоловіка, які запитали які у нього проблеми і явно провокували на конфлікт. Він почав штовхатись з другом потерпілого ОСОБА_8 . Впали на асфальт, і в цьому положенні він бачив, як ОСОБА_6 рухався до них, але моменту нанесення удару ОСОБА_4 потерпілому не бачив. Також, свідок ОСОБА_7 стверджував, що ОСОБА_4 у автомобілі з ним не перебував, а підійшов в час даних подій, в цей день він його не бачив до даного моменту. Протиріччя між показами потерпілого, свідка ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_7 у частині того, вийшов ОСОБА_4 з машини, чи підійшов лише в момент подій, вказаних у обвинувальному акті, суд вважає не суттєвими для визначення обставин подій та встановлення винної особи, і причиною протиріч вважає суб`єктивне оцінювання ситуації всіма учасниками подій без наміру надання неправдивих свідчень;
-показами свідка ОСОБА_9 , яка під час допиту у судовому засіданні пояснила, що в ніч визначених подій вона направила свого чоловіка ОСОБА_4 до аптеки, у зв`язку з тим, що їх дитина на той момент дуже сильно хворів і потрібні були ліки. Це було десь близько двох годин ночі. Він був відсутній близько 30 хвилин. Коли повернувся, був який-то скуйовджений. На її питання відповідав, що нічого не відбулось, що допоміг товаришу, після чого ліг спати. Про самі події їй нічого не відомо;
-випискою із медичної карти стаціонарного хворого, згідно якої виходить, що ОСОБА_6 перебував на лікуванні з діагнозом травматичний двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та 45 зуба в період з 29.08.2015 по 09.09.2015;
-висновком судово-медичної експертизи №216-ОКБ/15 від 21.10.2015, згідно якого у ОСОБА_6 , відповідно до наданої медичної документації, мала місце травма нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та області 45 зуба, з наявністю синця в проекції кута щелепи ліворуч, яка могла утворитися в час, вказаний в постанові про призначення експертизи та в час, вказаний постраждалим, від одноразової ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні властивості травмуючої поверхні якого не відобразилися в ушкодженнях, і відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Зазначена травма нижньої щелепи не могла бути отримана в результаті падіння на площині, в тому числі з висоти власного зросту;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2015 за участю потерпілого ОСОБА_6 , який показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень;
-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 258/216-ОКБ/15 від 27.10.2015, згідно якого у ОСОБА_6 , відповідно до наданої медичної документації, мала місце травма нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та області 45 зуба, з наявністю синця в проекції кута щелепи ліворуч, яка могла утворитися в час, вказаний в постанові про призначення експертизи та в час, вказаний постраждалим, від одноразової ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні властивості травмуючої поверхні якого не відобразилися в ушкодженнях. Свідчення ОСОБА_6 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту від 23.10.2015 в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині часу, та механізму спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі останнього;
-протоколом огляду місця події від 20.11.2015 та фототаблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 показав місце, де ОСОБА_4 наніс йому удар у область нижньої щелепи.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає наявність у ОСОБА_4 на утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, встановлених у санкції статті особливої частини КК України у вигляді обмеження волі з застосуванням до обвинуваченого ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробовуванням при здійснені контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Речових доказів у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя