Справа № 159/4755/16-к Провадження №11-кп/773/163/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2016 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 10 квітня 2014 року Ковельським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 13 липня 2016 року умовно-достроково, не відбутий термін покарання 1 рік 2 місяці 15 днів;
- визнаний винним за ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.;
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2014р. та остаточно визначено до відбування 2 роки позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, призначеного за вироком, термін перебування його під вартою з 01 листопада 2016 року по 11 листопада 2016 року включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання
До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , 01 листопада 2016 року, близько 12год. 35хв., шляхом вільного доступу, в приміщенні приватного підприємства «Ковель-Будпостач», що по вул.Ветеранів, 27, в м.Ковелі, виявивши залишену без нагляду на столі у службовому кабінеті даного приміщення жіночу шкіряно-замшеву сумку марки «Ronaerdo» вартістю 400 грн., в якій зберігалось наступне майно: жіноча сорочка сталевого кольору 46-го розміру вартістю 200 грн.; два жіночі ремені до суконь жовтого кольору та сіро-білого кольорів вартістю по 100 грн. кожний; гаманець зі шкірозамінника червоного кольору вартістю 150 грн., в якому знаходились зарплатна пластикова картка банку «Аваль», натільний хрестик з металу сріблястого кольору, візитівки, папірці з записами, рентгенівські знімки, які не становлять для потерпілої майнової цінності, косметичні засоби, що були у вжитку: блиск для губ марки «Vipera» вартістю 50 грн., помада для губ марки «Lipstik» вартістю 100 грн., помада для губ марки «DveаmKiss» вартістю 40 грн., олівець для губ марки «Flormar» вартістю 40 грн, та скориставшись відсутністю власниці, таємно, повторно, викрав вказану сумку та майно в ній, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1180 грн.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, як можна зрозуміти зі змісту самої скарги, не оспорюючи фактичних обставин справи. кваліфікацію дій, та покарання згідно угоди про примирення, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного остаточного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано його особу, незадовільний стан здоров`я, наявність дружини та неповнолітніх дітей. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити менш суворе покарання.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, захисника, який апеляційну скаргу просив задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, оскільки затверджена угода про примирення, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене остаточне покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, відбував покарання в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, знову вчинив умисний корисливий злочин в період умовно-досторокового звільнення, посередньо характеризується, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків, а обтяжуючих обставин не встановлено, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції обвинувачений, в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відбуття покарання останнім реально, разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано знайшов за можливе і необхідне призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частину покарання за попереднім вироком.
Даних про наявність неповнолітніх дітей на утриманні в матеріалах провадження немає, при цьому обвинувачений проживає разом зі своєю матір`ю та сестрою (а.к.п. 47-48), а не з дружиною (а.к.п.58).
Стан здоров`я в даному випадку не може слугувати підставою для задоволення скарги з огляду на можливість перебувати в умовах ІТТ (а.к.п.51).
Обране судом остаточне покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2016 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді