АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

24 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000025 від 05.01.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, було задоволено клопотання детектива Національного бюро першого відділу детективів третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт (у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна) на рухоме майно, а саме на автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає конфіскацію майна, а тому суд погоджується з заявленою детективом необхідністю накладення арешту на належне підозрюваному майно з метою забезпечення виконання можливого вироку суду в частині конфіскації, на підставі чого з метою недопущення настання негативних наслідків задовольнив клопотання органу досудового розслідування та наклав на нього арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива про накладення арешту (у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна) на рухоме майно, а саме на автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є необґрунтованим та містить відомості, які суперечать одна одній. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо інкримінованого ОСОБА_6 злочину.

Також автор апеляційної скарги звертає увагу на те, що ризики на які посилається прокурор жодним чином не підтверджені та необґрунтовані.

Зазначає, що слідчим суддею не дотримано вимог ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України під час розгляду клопотання слідчого, на підставі чого слідчий суддя помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження автор апеляції вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, при цьому ухвалу було отримано лише 03.04.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та адвоката, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням детектива, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу суду від 22.03.2017 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000025 від 05.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

16.03.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, тобто у одержанні службовою особою, що займає відповідальне становище неправомірної вигоди в особливо великих розмірах для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Органом досудового розслідування встановлено, що 14.05.2011 року під актовим записом №26 Відділом з державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який станом на даний час не розірвано.

Також, під час розслідування встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 01.06.2013 року набуто у спільну власність автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

22.03.2017 року детектив Національного бюро першого відділу детективів третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту (у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна) на рухоме майно, а саме на автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9

22.03.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва вказане клопотання детектива було задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання детектива, внесене в межах кримінального провадження № 0000025 від 05.01.2017 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з ухвали дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт (у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна) на рухоме майно, а саме на автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що автомобіль на який слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає конфіскацію майна, а тому існує необхідність накладення арешту на належне підозрюваному майно з метою забезпечення виконання можливого вироку суду в частині конфіскації, на підставі чого потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про які йдеться в клопотанні детектива.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке детектив просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на вказане майно. Крім того, власники майна можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний автомобіль, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Крім цього, слідчий суддя, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту (у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна) на рухоме майно, а саме на автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власників майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000025 від 05.01.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, якою було задоволено клопотання детектива Національного бюро першого відділу детективів третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт (у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна) на рухоме майно, а саме на автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 с і к