Справа № 161/3535/17
Провадження № 1-кп/161/284/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000530 від 04 лютого 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 вересня 2011 року за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 71, 72 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 20 лютого 2015 року з місць позбавлення волі на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 23 дні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Галичани Горохівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, з професійно - технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Горохівського районного суду Волинської області від 15 лютого 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого 17 лютого 2016 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 03 лютого 2017 року, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Набережній в м. Луцьку, неподалік перехрестя вулиць Ковельська та Набережна, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , відкрито викрали належне йому майно.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, з метою відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого та завдав один удар ногою по його лівій нозі, внаслідок чого останній впав на землю. В цей час ОСОБА_3 із застосуванням фізичної сили, утримуючи потерпілого в положенні лежачи, надягнув куртку ОСОБА_7 на його голову з метою перешкоджання їх впізнанню потерпілим. Вподальшому ОСОБА_4 вирвав з руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Samsung" модель GT-С3322, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора ПрАТ "МТС" № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить, а також стягнув з безіменного пальця правої руки золоту обручку вагою 3 г, 585 проби, вартістю 1823 грн. 67 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрито викрали майно ОСОБА_7 на загальну суму 2123 грн. 67 коп., внаслідок чого завдали потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує їх як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому органами досудового розслідування злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав частково, а саме, в тому, що дійсно здавав до ломбарду речі, які можливо належні потерпілому, однак, детальні показання відмовився давати суду на підставі ст. 63 Конституції України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому органами досудового розслідування злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та показав, що 03 лютого 2017 року ввечері знаходився із знайомим ОСОБА_3 в барі "Зося" в м. Луцьку по вул. Ковельській, періодично виходили на "перекур", надалі пішов на зустріч до своєї знайомої, де був в той час ОСОБА_3 йому невідомо, вподальшому ввечері знову зустрілись там же і разом на таксі поїхали на пр. Волі до "Ломбарду" здати телефон і золоте кільце. Стверджував, що будь якого злочину відносно потерпілого ОСОБА_7 він не вчиняв та майна у нього відкрито не викрадав, вважає, що той його оговорює.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, їхня винність у інкримінованому органами досудового розслідування злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 03 лютого 2017 року, близько 20 год., саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підійшли до нього, при цьому, один з них збив його з ніг, після чого його зсунули на узбіччя, де утримуючи в положенні лежачи, ОСОБА_4 викрав мобільний телефон та золоту обручку, збитки не відшкодовані, цивільний позов підтримує, просив призначити їм покарання у відповідності до закону, оскільки вони вже раніше судимі за схожі злочини.

Допитані в суді свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожен зокрема, показали, що працівниками поліції їх запрошувалось для проведення слідчої дії впізнання осіб, в якості понятих, будь яких зауважень від учасників даної дії не надходило, в тому числі, від обвинувачених, під час якого потерпілий ОСОБА_7 опізнав особу, яка щодо нього вчинила з іншою особою злочин, під номером № 4, яким виявився ОСОБА_4 . Будь яких сумнів у потерпілого щодо впізнання даної людини не було.
Крім цього, винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, із відповідді з ПТ Ломбард "Заставно-Кредитний дім" від 07 лютого 2017 року, згідно з якої слідує, що ОСОБА_3 , 03 лютого 2017 року, близько 20 год. 25 хв. звертався до відділення ПТ "Ломбард "Заставно-Кредитний дім" № 36 в м.Луцьку з приводу закладу під заставу мобільного телефону "Samsung" та обручки, вагою 3 грами.

Протоколом огляду місця події від 07 лютого 2017 року, проведеного в приміщенні відділення ПТ "Ломбард "Заставно-Кредитний дім" № 36, під час якого вилучено диск з відеозаписом за 03 лютого 2017 року.

Також протоколом огляду вказаного відеозапису від 11 лютого 2017 року, на якому зафіксовано як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заходять до приміщення ломбарду, ОСОБА_4 виймає з кишені штанів мобільний телефон та віддає касиру, після чого ОСОБА_3 надає касиру свої документи.

Відповідно протоколу пред`явлення ОСОБА_3 для впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 07 лютого 2017 року, останній вказав на ОСОБА_3 , як на одну з осіб, що відкрито викрали належне йому майно.

Протоколом пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 10 лютого 2017 року, під час якого останній також вказав на ОСОБА_4 , як на одну з осіб, що відкрито викрали його майно по вул. Набережній в м. Луцьку.

Протоколом слідчого експерименту від 27 лютого 2017 року, проведеного з потерпілим ОСОБА_7 , під час якого той показав та продемонстрував, яким чином обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відкрито викрали його майно.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не причетний до грабежу, однак такі обставини не знайшла свого належного підтвердження в суді і спростовується дослідженими доказами у кримінальному проваджені та не узгоджуються із іншими докзами по справі, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який вказав на двох обвинувачених, як на осіб, які відкрито викрали, належне йому майно, в тому числі і в судовому засіданні, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які ствердили, що під час впізнання потерпілий ОСОБА_7 дійсно опізнав ОСОБА_4 , як одну із осіб, які здійснили у нього відкриту крадіжку майна, протоколами слідчих дій та відеоносієм із камер спостереження ПТ "Ломбард "Заставно-Кредитний дім", на якому зафіксовано, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 того вечора разом здають до Ломбарду саме телефон марки "Samsung" модель GT-С3322, належний потерпілому ОСОБА_7 та золоту обручку вагою 3 г, 585 проби.

А тому суд розцінює показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як намагання ухилитись від встановленої кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин та понесення законного покарання.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, дані про їх особи та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд бере до уваги перебування на утриманні малолітнього доньки у ОСОБА_4 , відомості про стан їхнього здоров`я, зокрема те, що кожен з них, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не значились та за допомогою до них не звертались, інформацію про не вперше притягнення до кримінальної відповідальності за різні злочини, в тому числі, і за корисливі, задовільні характеристики з місць проживання.

Також призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд враховує і конкретні обставини кримінального провадження, спосіб заволодіння майном потерпілого, суму викраденого, роль і безпосередні дії обвинувачених під час грабежу і після нього, а тому з урахуванням наведеного, вважає за необхідне призначити обвинуваченим, кожному зокрема, покарання в межах санкції частини статті, за якою їх засуджується у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та попередження вчинення ними нових злочинів, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди підлягає до часткового задоволення, в межах пред`явленого обвинувачення останнім на суму 2123 грн. 67 коп.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
Також суд вирішує питання заходу забезпечення кримінального провадження, а саме, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в строк основного покарання, термін їх попереднього ув`язнення, тобто з дня їх затримання до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 08 лютого 2017 року, а ОСОБА_4 рахувати з 10 лютого 2017 року, тобто з моменту їх затримання, зарахувавши в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення, з дня затримання до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 солідарно майнову шкоду на загальну суму 2123 (дві тисячі двадцять три) грн. 67 коп.

Речові докази: оптичний диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1