печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді і просить визнати бездіяльність органу досудового розслідування щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна протиправною, та зобов`язати слідчого старший слідчий в ОВС Головного слідчого Управління Національної поліції України ОСОБА_5 та слідчого Головного слідчого Управління Національної поліції України ОСОБА_6 , або іншого слідчого,що здійснює досудове розслдування у кримінальному провадженні №0000085 повернути ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вилучені майно, речі та документи під час обшуків 10.11.2016 року:

1. Мобільний телефон ІРhоnе 6 imei № НОМЕР_1 ;

2. Мобільний телефон Вlаск Веrry

3. Мобільний телефон ІРhone 4

4. Мобільний телефон Реll imei НОМЕР_2

5. Мобільний телефон (назва у вигляді символів) //^v//

6. Три нових стартових пакети lafe

7. Картка без сім картки НОМЕР_3

8. Картка без сім картки НОМЕР_4

9. Картка без сім картки

НОМЕР_5 . Пустий сейф пакет- пакет «Приватбанк» з рукописним текстом

11. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 ;

12. Ключ від автомобіля Тоуotа з біркою 443336 ОКО НОМЕР_6 ;

13. Автомобіль Тоуоtа Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_7 ;

14. Ліхтар у коробці;

15. Грошові кошти в сумі 7978 ( сім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн.

16. Папку зеленого кольору з документацією щодо придбання земельних ділянок (державні акти), свідоцтво про право власності на будинки за адресами вулиця Польова дім № 3 та дім № 5 с. Микулинці, Літинського району Вінницької області, на імя ОСОБА_7 , копія паспорта ОСОБА_4 , свідоцтво про шлюб;

17. Паспорт громадянина України НОМЕР_8 виданий Мурованокуриловецьким РВ України у Вінницькій області 10.11.2011 року на ім`я ОСОБА_4 ;

18. Поліс АК/1576528 обов`язкового страхування.

Скарга підтримана адвокатом ОСОБА_3 та обгрунтована наступним. 17 жовтня 2016 року у справі 757/50449/16-к слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 за участю секретаря ОСОБА_9 , слідчої ОСОБА_10 розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого Управління Національної поліції України про проведення обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 клопотання слідчої ОСОБА_10 було задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З тексту Ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням № 0000085 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. Зет. 305 КК України.

Надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, засобів зв`язку (жорсткі диски, флеш накопичувані), що використовуються під час вчинення злочину, банківських карток, грошових коштів, щодо яких є підстави вважати, що вони здобуті за викладених в фабулі кримінального правопорушення обставин, наркотичних засобів, психотропних речовин, речей і предметів обіг яких заборонено в Україні.

10 листопада 2016 року, старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 за участю спеціаліста ОСОБА_12 , прокурора відділу ГПУ ОСОБА_13 , за участю інших осіб, а також понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 провів обшук у житловому приміщенні.

На початку проведення обшуку слідчим грубо було порушено кримінальне процесуальне законодавства України, без будь-яких аргументів ОСОБА_4 було виведено з квартири та посаджено до службового авто працівників поліції. Копію Ухвали слідчого судді про проведення обшуку було надано ОСОБА_7 та запропоновано їй видати речі, предмети та документи, які не були зазначені в Ухвалі слідчого судді та жодного відношення до кримінальним провадженням №0000085 не мали, так як і сама ОСОБА_16 .

Слідчий ОСОБА_5 нехтуючи Ухвалу слідчого судді, в якій чітко було зазначено, що слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання в частинні відшукання та вилучення у. вказаному приміщенні інших речей, предметів та документів, оскільки не вказано родових ознак, які необхідно відшукати та вилучити, які надали б змогу їх ідентифікувати, що не відповідає п.7 ч.З ст.234 КПК України, а відтак слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність залишення без задоволення клопотання в цій частині.

Крім того, слідчим було проігноровано зауваження ОСОБА_7 про те, що вилучені предмети та документи не мають жодного відношення до переліку, що зазначене в ухвалі слідчого судді та є її особистою власністю.

В результаті незаконних дій під час обшуку було вилучено майно, яке адвокат просить повернути. Вказані грубі порушення кримінального процесуального законодавства України, допущені старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 під час проведення обшуку були пов`язані з намаганням останнього та присутніх з ним осіб незаконно вилучити документи та речі, які не вказані в ухвалі слідчого судді від 17.11.2016 року про обшук.

Крім того, на підставі протоколу обшуку від 10 листопада 2016 року проведеного слідчим ГСУ НП У ОСОБА_6 без Ухвали суду, обшуком являлася територія, яка розташована напроти будинку, що по АДРЕСА_2 , було вилучено автомобіль, поліс обов`язкового страхування, та паспорт ОСОБА_4 .

Як вказує адвокат, слідчі Головного слідчого Управління Національної поліції України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_13 не зверталися до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Однак, після проведення обшуку, в ході якого слідчими були відшукані і вилучені документи, речі та предмети, які не були прямо зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку та вилучення конкретних документів, слідчі, відповідно до вимог ст.171 ч. ч. 4, 5 КПК України, повинні були не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке не було конкретно перераховано в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, або повернути його особі, у якої воно було вилучено.

Загальне визначення в ухвалі слідчого судді майна, на відшукання та вилучення якого надано дозвіл ухвалою слідчого судді, не зняло зі слідчих обов`язку звернутися до слідчого судді за вирішенням питання про можливість арешту тимчасового вилученого майна, яке не було конкретно названо в ухвалі суду про надання дозволу на обшук та вилучалося без Ухвали слідчого судді.

На адресу ОСОБА_4 жодних судових викликів не надходило. 21.11.2016 року адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги ОСОБА_4 .

08.12.2016 року було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна. Дане клопотання було адресоване старшому слідчому ГСУ НП України ОСОБА_5 та прокурору ГПУ, що здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_13 - оскільки саме прокурор має право визнати вилучення майна безпідставним за ст. 169 КПК України.

Однак слідчий Головного слідчого Управління Національної поліції України ОСОБА_5 прийняв рішення про відмову в повернені тимчасово вилученого речей та документів, яке оформив Постановою про відмову в задоволенні клопотання від 9 грудня 2016року. Висновок слідчого про те що майно вилучено у ході обшуку 10.11.2016 року не повернуті ОСОБА_4 тому, що вирішується питання про накладання арешту. Зазначене рішення було отримано адвокатом, захисником ОСОБА_4 15 грудня 2016 року, а тому строк оскарження рішення слідчого розпочався з 16 грудня 2016 року.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вказані принципи також визначені й в інших правових нормах, які регулюють право власності, з яких також вбачається, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України. Ч. 2 ст. 167 КПК України вказує, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Ст. 169 КПК України визначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого

судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Ч. 5 ст. 171 КПК визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, законних підстав утримувати належне ОСОБА_4 та ОСОБА_7 майно у слідчих ГСУ НПУ в рамках вказаного провадження не має. З метою недопущення порушення права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 адвокат в інтересах свого підзахисного та його дружини звернулася із клопотанням до слідчого та прокурора про негайне повернення вилученого майна, на що отримала негативну відповідь.

Бездіяльність слідчого щодо неповернення належного майна є протиправною та такою, що порушує право власності та вимоги КПК щодо статусу вилучено під час обшуку майна.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.

Слідчі ГСУ НП України, що здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явились та не надали допустимих і достатніх в розумінні ст. 86, 87 КПК України доказів, які б свідчили про те, що вилучене за місцем проживання ОСОБА_4 під час обшуку майно стосується предмету досудового розслідування в кримінальному проваджені.

Більше того, системний аналіз змісту ухвали слідчого судді від 17 жовтня 2016 року та протоколу обшуку від 10 листопада 2016 беззаперечно вказує на те, що вилучене за місцем проживання ОСОБА_4 майно не міститься в переліку предметів та документів, які зазначені до відшукання в ухвалі слідчого судді про обшук.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги слідує, і зазначені обставини прокурором не спростовані, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. ст. 170-172 КПК України про арешт вилучено під час обшуку 13.12.2016 майна, а відтак останнє має режим тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
зобов`язати слідчого старший слідчий в ОВС Головного слідчого Управління Національної поліції України ОСОБА_5 та слідчого Головного слідчого Управління Національної поліції України ОСОБА_6 , або іншого слідчого,що здійснює досудове розслдування у кримінальному провадженні №0000085 повернути ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вилучені майно, речі та документи під час обшуків 10.11.2016 року:

1. Мобільний телефон ІРhоnе 6 imei № НОМЕР_1 ;

2. Мобільний телефон Вlаск Веrry

3. Мобільний телефон ІРhone 4

4. Мобільний телефон Реll imei НОМЕР_2

5. Мобільний телефон (назва у вигляді символів) //^v//

6. Три нових стартових пакети lafe

7. Картка без сім картки НОМЕР_3

8. Картка без сім картки НОМЕР_4

9. Картка без сім картки

НОМЕР_5 . Пустий сейф пакет- пакет «Приватбанк» з рукописним текстом

11. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 ;

12. Ключ від автомобіля Тоуotа з біркою 443336 ОКО НОМЕР_6 ;

13. Автомобіль Тоуоtа Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_7 ;

14. Ліхтар у коробці;

15. Грошові кошти в сумі 7978 ( сім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн.

16. Папку зеленого кольору з документацією щодо придбання земельних ділянок (державні акти), свідоцтво про право власності на будинки за адресами вулиця Польова дім № 3 та дім № 5 с. Микулинці, Літинського району Вінницької області, на імя ОСОБА_7 , копія паспорта ОСОБА_4 , свідоцтво про шлюб;

17. Паспорт громадянина України НОМЕР_8 виданий Мурованокуриловецьким РВ України у Вінницькій області 10.11.2011 року на ім`я ОСОБА_4 ;

18. Поліс АК/1576528 обов`язкового страхування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1