Справа № 738/1357/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1122/2016
Категорія - ст.81 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд вказав, що відсутні обставини, які б вказували на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому відсутні підстави для застосування відносно засудженого пільги у вигляді умовно - дострокового звільнення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та звільнити його від відбування покарання, застосувавши ст. 81 КК України.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що рішення суду є незаконним та не обґрунтованим. Посилається на те, що на час розгляду клопотання він відбув 2/3 призначеного йому покарання, працевлаштований та сумлінно виконує всі завдання, приймає активну участь у житті відділення, своєю сумлінною поведінкою та відсутністю порушень та зауважень подає позитивний приклад іншим засудженим. Також виконує програму диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт». Просить врахувати його характеристику, відсутність стягнень та наявність заохочення правами начальника відділення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України 1960 року, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Суд при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення недостатньо врахував вищезазначені вимоги закону.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд перевірив сумлінну поведінку та сумлінне ставлення ОСОБА_8 за весь період відбування ним покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" при розгляді справ про умовно-дострокове звільнення суди, під час судового засідання у справах цієї категорії, повинні приділяти особливу увагу поясненням представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Корабельного районного суду м. Миколаїва від 10 лютого 2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10.04.2014 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2014 року касаційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок суду без зміни.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01.03.2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі (відповідно до внесених змін Законом України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року до ч. 5 ст. 72 КК України). Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислюється з 05.09.2013 року, кінець строку 31.01.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 09.09.2013 року. За час перебування в Миколаївському СІЗО режим утримання не порушував. До праці не залучався, не заохочувався.

Згідно характеристики та довідки про заохочення та стягнення з виправної установи щодо засудженого ОСОБА_8 останній відбуває міру покарання в Менській ВК-91 з 17.06.2014 року по даний час. За час відбування покарання в установі за порушення встановленого порядку відбування покарання отримав два дисциплінарних стягнення, накладених начальником відділення, які погашені у встановленому законом порядку, має заохочення - подяку правами начальника відділення, за проведення ремонтних робіт на відділенні СПС № 3. На профілактичному обліку даний засуджений не перебуває.

Наказом № 70 від 17.07.2014 року працевлаштований робітником на майстернях при установі, до своїх обов`язків відносився посередньо, наказом № 23 від 20.03.2015 року був звільнений.

Наказом № 48 від 05.06.2015 року був призначений прибиральником кімнат побачень на 0,25 ставки. Наказом №69 від 13.08.2015 року був звільнений з посади прибиральника за власним бажанням.

Наказом № 50 від 02.09.2015 року був працевлаштований робітником швейної виробничої дільниці з відрядною оплатою праці. До роботи відноситься посередньо, поставленні завдання виконував під контролем. Наказом №13 від 23.02.2016 року був звільнений.

Наказом № 30 від 18.05.2016 року працевлаштований робітником швейної дільниці, до своїх обов`язків ставиться посередньо. Заохочень не має.

Добросовісно ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, приймав активну участь у проведенні ремонтних робіт на відділенні СПС №3, подані документи для заохочення, допускає порушення вимог пожежної безпеки.

З представниками адміністрації намагається бути ввічливий, в суперечки не вступає.

Заходи виховного та культурно - масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, відвідує, реагує на них посередньо. Власної участі в них не приймає. Займається за програмою диференційного виховного впливу на засуджених "Фізкультура і спорт, дану програму реалізовує, а саме займається на спортивному майданчику

Товариські зв`язки підтримує із засудженими різної спрямованості. До негативних вчинків інших засуджених ставиться байдуже. З іншими засудженими у конфліктні ситуації не вступав.

Із рідних має: матір, батька, дружину. Соціально-корисні зв`язки з ними підтримує шляхом листування, довгострокових побачень та телефонними розмовами.

Посилання засудженого на те, що суд не врахував, що він працевлаштований, де сумлінно виконував всі завдання має сумлінну поведінку та приймає активну участь у заходах відділення, заслуговують на увагу, оскільки все на що вказує засуджений судом фактично не було враховано при постановлені рішення, про що свідчить відсутність мотивації в рішенні про відсутність обставин, які б вказували на те, що засуджений поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. Суд в мотивувальній частині навів зміст характеристики, але не проаналізував її.

За таких обставин висновки районного суду про те, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, у зв`язку з чим відсутні достатні підстави для його умовно-дострокового звільнення, не можна вважати обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Постановою № 169 від 17 серпня 2016 року спостережна комісія Менської районної державної адміністрації погодила застосування до засудженого ОСОБА_8 пільгу у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Характеристику, яка надана адміністрацією виправної колонії ОСОБА_8 , не можна вважати негативною. Крім того, з довідки Менської ВК-91 видно, що кількість працездатних засуджених у Менській ВК-91 становить 234 чол. Залучених до суспільно корисної праці на оплачуваних роботах 88 чоловік, в перерахунку на повну зайнятість 58 чол.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав, які б перешкоджали застосувати відносно засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення відповідно до ст.81 КК України, тому ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення підлягає скасуванню, а клопотання засудженого підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання умовно-достроково на 1(один) рік 1 місяць 23 дні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4