Справа № 466/1123/17
У Х В А Л А
30 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 19.10.2016р. слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою щодо винесення постанови від 19.10.2016 року слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 19.10.2016р., та направити матеріали кримінального провадження до Львівської місцевої прокуратури №2.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Вважають, що постанову від 19.10.2016р. про закриття кримінального провадження слід скасувати, як таку, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчий Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 у судове засідання не прибув. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001038, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

19.10.2016 року слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001038.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що 18.03.2016 року ОСОБА_3 подала заяву до Шевченківсього ВП ГУ НП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. 19.03.2016 року було внесено відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 від 18.03.2016 року. Під час проведення досудового розслідування було допитано ОСОБА_3 , в якості потерпілої, яка вказала, що 18.03.2016 року ОСОБА_6 наніс їй тілесні ушкодження. Також в якості свідків було допитану ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які підтримують покази потерпілої, а також допитано свідка ОСОБА_9 , який заперечив факт нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Проте, 19.10.2016 року слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не з`явилася до слідчого на проведення ряду слідчих дій, а тому не встановлено інших доказів та слідство дійшло висновку, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови старшим прокурором, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Таким чином, слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 не надано належної оцінки обставинам справи, а тому суд вважає, що перевірка заяви про злочин проведена неповно, у зв`язку з цим постанову від 19.10.2016 року про закриття кримінального провадження не можна вважати законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 303 - 307 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 19.10.2016 року слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 19.10.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 березня 2016 року за №0001038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1