Справа № 627/1512/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2016 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника Служби у справах дітей Краснокутської РДА ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000655 за обвинуваченням :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Качалівка, Краснокутського району, Харківської області, українки, громадянки України, маючої базову середню освіту, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 , на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, раніше судимої Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 в кінці квітня 2015 році, перебувала на території домоволодіння своєї подруги ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , та, побачивши одяг, який належить ОСОБА_7 , а саме : купальник роздільний ТМ «Бифлекс» зеленого кольору, сукню ТМ «MOSCHINO» чорно-білого кольору та жіночі спортивні штани від костюму, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи мету незаконного збагачення, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що потерпіла перебувала в іншій кімнаті свого домоволодіння та за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 підійшла до шафи, де знаходилися перелічені речі потерпілої ОСОБА_7 , звідки викрала майно, а саме : купальник роздільний ТМ «Бифлекс» зеленого кольору вартістю 160 гривень, сукню ТМ «MOSCHINO» чорно-білого кольору вартістю 510 гривень, жіночі спортивні штани вартістю 128 гривень.
Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, обернувши його у свою користь, і розпорядилася ним за своїм розсудом, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №47 від 04.10.2016 року на загальну суму 498 гривень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та в скоєному щиро розкаялася.
Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 вказала, що претензій до обвинуваченої ні морального, ні матеріальнго характеру вона не має, оскільки всі речі, які були в неї викрадені в квітні 2015 року їй повернуті. Також прохала ОСОБА_6 сурово не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме:
- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості та особу обвинуваченої, яка не працює та не навчається, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання згідно довідки т.в.о. Костянтинівського селищного голови характеризується посередньо, є неповнолітньої.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченої, а також відсутність претензій потерпілої до обвинуваченої, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст.ст. 75,104 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
По справі цивільний позов не заявлений.
По справі судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за цим законом у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначено вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року, більш суворим, що призначено за цим вироком, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 2 (два) роки.
Речові докази по справі, а саме : купальник роздільний ТМ «Бифлекс» зеленого кольору, сукню ТМ «MOSCHINO» чорно-білого кольору, жіночі спортивні штани, що знаходяться згідно зберігальної розписки у ОСОБА_7 , повернути власнику ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1