Справа № 308/1395/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів провадження, раніше неодноразово судимий громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив публічні заклики до умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, розповсюджував матеріалів із закликами до вчинення таких дій, поєднаних з розпалюванням національної ворожнечі, повторно, а також вчинив публічну наругу над Державним Прапором України.

08 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 винесене письмове повідомлення про підозру у вчинення ним даних злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 338 КК України. У зв`язку із неможливістю вручення письмового повідомлення в день його складання, вказане письмове повідомлення про підозру вручене у спосіб, передбачений ст.ст. 135, 278 КПК України, що підтверджується відповіддю відділу КІБ УСБУ в Закарпатській області від 10.08.2016 на доручення слідчого. Крім цього, ОСОБА_4 за надісланою йому повісткою про виклик в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області не з`явився.

Як встановлено в ході досудового розслідування, ОСОБА_4 на даний час знаходиться за межами України на території Російської Федерації, де будучи обізнаним про факт кримінального переслідування переховується від органів досудового розслідування і дата його повернення в Україну до місця постійного проживання невідома, що підтверджується показаннями допитаних як свідків близьких родичів ОСОБА_4 та іншими матеріалами даного кримінального провадження.
Таким чином наявні ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 буде надалі переховуватись від органів досудового розслідування і суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжить кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Вина ОСОБА_4 підтверджується висновком експертизи, показаннями свідків та іншими фактичними даними, зібраними в ході досудового розслідування.

11 серпня 2016 року ОСОБА_4 оголошений в розшук.

Того ж дня, 11 серпня 2016 року, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11 лютого 2016 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

13 лютого 2017 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлене.

Враховуючи сплив шести місяців з дати винесення слідчим суддею ухвали про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що точне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено і стосовно нього винесено обґрунтовану підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 338 КК України, за максимальною санкцією з яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також те, що останній переховується від органу досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 продовжить кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється або вчинить інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши пояснення слідчого, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

11 серпня 2016 року органом досудового розслідування у зв`язку із не встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 , його оголошено в розшук.

Судом 13.02.2017 року було винесено ухвалу, за якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , було подане до суду 13.02.2017 року.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження за зазначеним клопотанням, за аналогією із ст. 335 КПК України, до виконання ухвали суду від 13.02.2017 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 194, 309, 335, 392, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Зупинити провадження № 1кс/308/822/17 за клопотанням старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1