Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/194/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000595 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Октябрське, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одружений, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
засуджений за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Так, 26 вересня 2015 року приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_9 знаходився вдома за адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 . Перебуваючи в одній кімнаті разом зі своєю матір`ю, яка перебувала з напівсидячому положенні на ліжку, під час її годування на ґрунті раптово виниклої ненависті до неї, ОСОБА_9 умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лобу ОСОБА_10 , від якого остання потилицею вдарилася об металеве бильце ліжка. Продовжуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ще раз умисно наніс удар кулаком правої руки під ліве око своєї матері. Після чого, потерпілий поклав матір на ліжко в положенні лежачи. В результаті цього, ОСОБА_10 отримала наступні тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма субдуральний крововилив, синець на верхній та нижній повіці лівого ока з переходом на ліву щоку, синець на лобній ділянці на межі з волосистою частиною голови, 2 синці на носо-губному трикутнику біля лівого кута роту, синець на виступаючій частині підборіддя, крововиливи в м`які тканини скроневих ділянок та тім`яної ділянки зліва, від яких о 08 годині 30 хвилин 27 вересня 2015 року настала смерть потерпілої ОСОБА_10 . Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення. Між вказаними тілесними ушкодженнями та причиною смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Крім того, при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_10 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: переломи ребер справа 3-4-5 по передньопідмишечній лінії та 4-5-6 ребро зліва по середньо ключичній лінії мають ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості по відношенню до живих осіб. Синець правого плеча по передній та зовнішній поверхні, синець на лівому плечі та лівому плечовому суглобі по передній та зовнішній поверхні. Синець в між ключичній впадині, 2 синця по задньопідмишечній лінії справа в проекції 3-6 ребер, аналогічні синці зліва по задньопідмишечній лінії. Синець тазу зліва в ділянці лівого тазово-стегнового суглоба по боковій поверхні. 2 синця в ділянці лобка зліва. Синець на лівому стегні по внутрішній поверхні в середній третині, синець на лівому стегні по передній поверхні, синець на лівій гомілці та лівому колінному суглобі по передній та зовнішній поверхні, синець на лівій гомілці по передній поверхні в середній третині. Мають ознаки легких тілесних ушкоджень по відношенню до живих осіб.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок щодо свого підзахисного скасувати. Кримінальне провадження закрити в зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді і вичерпані можливості їх отримати. Свої вимоги мотивує тим, що обвинувачений свою вину в скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що з матір`ю проживав останні п`ять років. З матір`добрі відносини, доглядав за нею та з жалістю відносився до неї. З 2006 по 2012 рік займався підприємницькою діяльністю в сфері торгівлі, але потім не працював та проживав за рахунок пенсії матері. За місяць до дня її смерті остання впала на підлогу після чого близько місяця постійно лежала в ліжку. Він готував їй їжу та годував її. Агресії до матері не мав, готував їй їж та годував її. 25.09.2015 року мати двічі падала на підлогу з ліжка на каструлі та відра з водою. Мати повідомляла, що хотіла підвестись та спробувати ходити, але не мала відповідної сили в ногах, і тому двічі падала. Мати казала, що в неї болять ребра та голова. 27.09.2015 року під час годування виявив у потерпілої тілесні ушкодження на обличчі. Коли зранку годував її почув, що у неї захрипіло в грудях і приблизно через дві-три хвилини вона померла.

Крім того зазначив, що недоведеність вини обвинуваченого у вчиненому правопорушенні підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка зазначила, що 26..09.2015 р. до неї телефонував обвинувачений і повідомив, що мати раніше впала в будинку на каструлі та відра з водою, після чого знову падала і в неї щось з ногою у зв`язку з чим її необхідно відвезти в лікарню, однак наступного дня потерпіла померла. Після затримання обвинуваченого він повідомив її, що він не винен в смерті матері та його змусили надати неправдиві показання. Також, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що є сільським головою Павлогірської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, він ніколи не чув щоб потерпіла скаржилась на обвинуваченого., натомість останній постійно доглядав свою матір. Скарг від односельчан на неправомірну поведінку останнього до нього не надходило. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що проживає по сусідству з обвинуваченим,ю який доглядав свою матір і вона його сильно любила.

Більше того, допитаний в судовому засіданні районного суду судово-медичний експерт ОСОБА_14 зазначив, що механізм утворення та локалізацію тілесних ушкоджень, які були виявленні на тілі покійної могли утворитися на виступаючу поверхню. Механізм утворення тілесних ушкоджень міг бути різноманітним в тому числі гне виключається утворення за тих обставин, що були повідомленні обвинуваченим під час слідчого експерименту.

Більше того, обвинуваченим під час судового розгляду неодноразова зазначалось про застосування працівниками Бобринецької міліції незаконних методів слідства, в тому числі тортур та знущання з метою отримання він нього показань щодо його причетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення. Разом з тим, обвинуваченого з цього приводу не лопитано та не повідомлено про розгляд його заяви.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив, щодо апеляційної скарги захисника-адвоката і просив вирок районного суду стосовно обвинуваченого залишити без зміни, захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили вирок районного суду скасувати, а кримінальне провадження закрити в зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді і вичерпані можливості їх отримати, провівши судове слідство в обсязі дослідження письмових матеріалів провадження та характеризуючи даних обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах поданих апеляцій, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні доказах.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Апеляційні доводи сторони захисту є аналогічними тим, які обвинувачений заявляв у судовому засіданні суду першої інстанції, котрий їх ретельно перевірив та дав правильну оцінку щодо необґрунтованості і надуманості з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене діяння. На кожен із доводів суд у вироку навів відповідну мотивацію щодо їх безпідставності пославшись на сукупність зібраних досудовим слідством і перевірених в судовому засіданні доказів, і колегія суддів повністю погоджується з такими висновками.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не визнав повністю. Пояснював, що з матір`ю ОСОБА_10 проживав з 1972 року. З матір`ю були добрі відносини, доглядав за нею та з жалістю відносився до неї. За місяць до дня смерті матері ОСОБА_10 остання впала на підлогу після чого близько місяця постійно лежала в ліжку та він готував їй їжу та її годував до дня смерті останньої. В період коли мати постійна лежала в ліжку він відлучався з дому на деякий час приблизно на 2 год., весь інший час перебував вдома. Протягом тижня до дня смерті мати йому повідомляла, що намагалась встати з ліжка декілька раз і декілька раз падала, після чого поверталася сама на ліжко без сторонньої допомоги. Від падіння бачив у матері тілесні ушкодження на обличчі, за тиждень до смерті. Бачив синці на лівій стороні обличчя. Протягом місяця до дня смерті мати жалілась на болі в ребрах, але лікаря він не викликав. Агресії до матері не мав, тілесні ушкодження матері не спричиняв.
27.09.2015 року мати попросила кислого молока, та він о 08 год. ранку пішов до за молоком. Коли повернувся додому близько 08 год. 30 хв. мати лежала на ліжку. Він налив молоко в чашку і почав годувати матір. Супротив під час годування матір не чинила. Бачив у матері були тілесні ушкодження на обличчі. Тілесних ушкоджень на голові в неї не було. Коли погодував матір почув, що у неї захрипіло в грудях і приблизно через дві хвилини вона померла. Після чого він пішов до сестри ОСОБА_15 , якій повідомив про смерть матері. Пошкоджень, крім синяка на обличчі у матері не бачив. Вперше помітив наявність тілесних ушкоджень за тиждень до смерті матері. Помітив синець на лобі після смерті матері, який раніше не помічав. Припускає, що мати могла отримати тілесні ушкодження при падінні з ліжка. Мати скаржилася на болі, що саме в неї боліло не питав за браком часу. Перед смертю та після матір не оглядав. Хто міг нанести тілесні ушкодження його матері йому невідомо.
Під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений також заперечив свою винуватість у інкримінованому злочині. При цьому пояснював, що синців на обличчі матері він не бачив. Припускає, що мати могла намагатися встати з ліжка та вдаритися об кут печі, яка знаходилася поряд із ліжком і отримати від цього тілесні ушкодження.
Стосовно не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, колегія суддів вважає таку позицію обвинуваченого, як спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки вина останнього у вчиненні даного злочину повністю підтверджується зібраними доказами,які об`єктивно підтверджується наданими стороною обвинувачення належними та допустимими доказами, достовірність, яких всебічно перевірена судом першої інстанції, зокрема:
- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка показала, що є рідною сестрою померлої ОСОБА_10 26.09.2015 року до неї зателефонував ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_10 раніше впала в будинку на каструлі та відра з водою, після чого знову падала і в неї щось з ногою та ребрами. Вона відповідала, що потрібно ОСОБА_10 везти в лікарню та що приїде наступного дня. Коли наступного дня 27.09.2015 зателефонувала ОСОБА_7 останній повідомив, що матір померла. 28.09.2015 року готувались до поховання померлої. Приблизно об 11 год. вони приїхали до міліції. Працівники міліції допитували її, ОСОБА_16 та ОСОБА_7 окремо в різних кабінетах. Обвинуваченого допитували приблизно дві години. Декілька разів заглядала до кабінету, де допитували обвинуваченого. Бачила, що під час допиту обвинувачений самостійно стояв та щось спокійно показував та розповідав. Коли перебували в райвідділі міліції тілесних ушкоджень працівники міліції обвинуваченому не наносили. Після похорон працівники міліції оглядали речі в домоволодінні сестри обвинуваченого ОСОБА_15 . Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 з працівника міліції поїхали до райвідділу міліції. ОСОБА_15 та ОСОБА_17 працівники міліції відпустили вночі, а обвинувачений залишився в райвідділі.
Вона близько трьох років не відвідувала померлу. Померла постійно захищала обвинуваченого. Останній раз як бачила померлу в будинку було брудно та вона почала кричати на обвинуваченого, однак ОСОБА_10 почала його захищати. У покійної бачила синяк на оку. Коли запитала у обвинуваченого про синяк, останній говорив, що не бив матір. Після допиту бачила обвинуваченого вдома, однак він не розповідав, що його били працівники міліції та на дії працівників міліції не скаржився. Після похорон приблизно через 1-2 дні обвинувачений приїхав до неї додому в м. Кіровоград та сказав, що невинен в смерті матері та що його примусили підписати показання. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Просила обвинуваченого не позбавляти волі;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала, що працює сільським головою Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. У неділю в жовтні 2015 року о 08 год. ранку до неї прийшла сестра обвинуваченого ОСОБА_15 , та повідомила про смерть своєї мати ОСОБА_10 . Нею було ініційоване проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 . ОСОБА_7 відмовився від проведення експертизи, мотивуючи відмову відсутністю коштів. Перед цим у п`ятницю у неї виникла розмова з ОСОБА_7 , якому говорила, що декілька разів приїжджала, щоб провідати ОСОБА_10 , однак будинок був зачинений, а обвинуваченого вдома не було, на що ОСОБА_7 відповів, що у них все добре. Також повідомила ОСОБА_7 , що в понеділок приїде з фельдшером, щоб оглянути ОСОБА_10 та перевірити наявність продуктів харчування, та щоб будинок був відчинений. Після цього в неділю ОСОБА_10 померла. Три рази протягом півтора місяця до смерті ОСОБА_10 приїжджала, щоб побачити померлу, однак будинок зовні був зачинений та у веранді будинку було багато собак. Спілкувалась з ОСОБА_10 за два місяці до смерті останньої. Вона самостійно пересувалася на дворі, але була дуже худою. ОСОБА_7 неналежним чином доглядав за матір`ю. Влітку червень-липень 2015 року приїжджала до померлої разом з фельдшером. В будинку була антисанітарія, безлад, померла була брудна, продуктів харчування не було. Померла їла самостійно та на здоров`я не жалілась. На обвинуваченого померла ніколи не жалілась, навіть коли вдома не було продуктів харчування, завжди за нього заступалась, дуже його любила та ним дорожила. ОСОБА_7 часто залишав матір саму в будинку, коли їздив до м. Бобринець, зачиняючи ОСОБА_10 в будинку зовні на навісний замок. ОСОБА_7 часто десь їздив, виїжджаючи о 06 год. ранку і якщо не повертався в обідній час, то приїздив о 22 год. вечора додому. Обвинувачений на тривалий термін з села не від`їжджав, лише на один день. Протягом останнього року обвинувачений почав зачиняти матір в будинку, коли від`їжджав, оскільки боявся, що його обкрадуть. ОСОБА_7 не обробляє земельну ділянку, не доглядає за будинком, в будинку брудно, постійно десь їздить, в селі ні з ким не спілкується, конфліктних ситуацій з ОСОБА_7 ніколи не виникало, схильний до фантазування. Обвинувачений не працює, проживав за рахунок пенсії матері та коштів за оренду земельної ділянки. Пенсію матері обвинувачений витрачав на подарунки жінкам. Неприязних відносин до обвинуваченого немає. Були нарікання від сусідів, що ОСОБА_7 неправильно витрачає пенсію. Протягом 3-4 років померла нікуди з села не виїжджала, на вулицю виходила, але ні з ким не спілкувалась. Офіційні скарги на обвинуваченого не надходили;
-витягом з кримінального провадження №0000595, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2015 року про те, що 27.09.2015 року до чергової частини Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що 27.09.2015 року в своєму домоволодінні, що розташоване в с. Павлогірківка Бобринецького району раптово померла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.09.2015 року в ході розтину трупа ОСОБА_10 в останньої було виявлено закриту черепно-мозкову травму, субдуральну гематому, переломи ребер зліва 3 ребра, з права 4 та множинні синці на тілі (Т1 а.с.1);
-рапортом оперативного чергового Бобринецького РВ ОСОБА_18 про те, що 27.09.2015 року близько 10:30 год. до чергової частини Бобринецького РВ УМВС надійшло повідомлення по телефону від гр. ОСОБА_12 про те, що 27.09.2015 року близько 10:30 год. в с. Павлогірківка в своєму домоволодінні раптово померла гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за життя хворіла на серцево-судинні захворювання (Т.1 а.с.2);
-висновком експерта №42 від 23.10.2015 року згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: А) внутрішньочерепна травма, субдуральний крововилив. Синець на верхній та нижній повіці лівого ока з переходом на ліву щоку, синець на лобній ділянці на межі з волосистою частиною голови, синці (2) на носо-губному трикутнику біля лівого кута рота, синець на виступаючій частині підборіддя. Крововиливи в м`які тканини скроневих ділянок та тім`яної ділянки зліва. Відповідно до правил оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ №6 від 17.01.1995 року) дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення. Між вказаними тілесними ушкодженнями та причиною смерті є прямий причино-наслідковий зв`язок. Б) Переломи ребер з права 3-4-5 по середньопідмишечній лінії, та 4-5-6 ребро зліва по середньоключичній лінії мають ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості по відношенню до живих осіб. В) Синець правого плеча по передній, та зовнішній поверхні, синець на лівому плечі та лівому плечовому суглобі по передній, та зовнішній поверхні. Синець в міжключичній впадині, синці (2) по задньопідмишечній лінії з права в проекції 3-6 ребер, аналогічні синці зліва по задньопідмишечній лінії. Синець тазу з ліва в ділянці лівого тазово-стегнового суглоба по боковій поверхні. Синці (2) в ділянці лобка зліва. Синець на лівому стегні по внутрішній поверхні в середній третині, синець на лівому стегні по передній поверхні, синець на лівій гомілці та лівому колінному суглобі по передній та зовнішній поверхні, синець на правій гомілці та лівому колінному суглобі по передній та зовнішній поверхні, синець на правій гомілці по передній поверхні в середній третині. Мають ознаки легких тілесних ушкоджень по відношенню до живих осіб. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупих предметів (предмету), індивідуальні ознаки травмуючого предмету в пошкодженнях не відобразилося. Враховуючи морфологічні особливості тілесних ушкоджень та дані гістологічного дослідження можна говорити, що дані ушкодження могли виникнути на протязі 1-2 діб до моменту смерті. При дослідженні трупа гр. ОСОБА_10 та при гістологічному дослідженні кусочків внутрішніх органів виявлено морфологічні та гістологічні ознаки коронаросклероза та кардіосклероза, що свідчить про те, що за життя гр. ОСОБА_10 хворіла на ішемічну хворобу серця, та хронічний нефрит нирок. Враховуючи дані дослідження трупа ОСОБА_10 , дані гістологічного дослідження причиною смерті є: внутрішньочерепна травма у вигляді субдурального крововилива. Між тілесними ушкодженнями, що були спричинені в ділянку голови та причиною смерті є прямий причино-наслідковий зв`язок. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень дані ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту на площині. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для власноручного спричинення. З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_10 могла певний період часу здійснювати певні дії, розмовляти, який саме період часу залежить від індивідуальних властивостей організму та протікання посттравматичного періоду (Т.1 а.с.10-13);
-протоколом огляду місця події від 27.09.2015 року (Т.1 а.с.14);
-протоколом огляду місця події від 28.09.2015 року, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 в ході проведення якого в будинку домоволодіння було виявлено та вилучено: тканину в полоску з речовиною бурого кольору з коридору, жіночу рубашку з речовиною бурого кольору з коридору, фрагменти тканини зі слідами речовини бурого кольору з коридору, жіночі брюки червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору з кімнати №3, жіночу кофту синього кольору зі слідами речовини бурого кольору з кімнати №1, які кожний окремо упаковані в спеціальні експертні пакети (Т.1 а.с.15-16);
-протоколом огляду місця події від 28.09.2016 року, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого в будинку домоволодіння було виявлено та вилучено: одеяло з панцерного ліжка зі слідами речовини бурого кольору з кімнати №2, покривало сірого кольору з панцерного ліжка з кімнати №2, клітчату рубашку з групи печі кімнати №2, труси червоного кольору з печі кімнати №2, труси сірого кольору з панцерного ліжка кімнати №2, капці чорного кольору з панцерного ліжка кімнати№2, джинси синього кольору з печі кімнати №2, рубашку біло-сіро-чорного кольору з печі кімнати №2, наволочку з подушки з панцерного ліжка зі слідами речовини бурого кольору з кімнати №2, металевий лом біля печі з кімнати №2, нічну сорочку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору з печі кімнати №2, нічну сорочку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору з печі кімнати №2, сукню біло-сірого кольору з абстрактним малюнком зі слідами речовини бурого кольору з печі кімнати №2. Вказані речі поміщені кожна окремо та опечатані в спеціальні експертні пакети. Також в ході проведення слідчої дії з поверхні скляної пляшки від горілки «Пшенична» об`ємом 0,25 л., що знаходилась в приміщенні комори, вилучено слід руки, який поміщено на окремий аркуш паперу формату А4, який упаковано в спеціальний експертний пакет (Т.1 а.с.18-20);
-показанням свідка ОСОБА_17 , який показав, що перебуває в родинних відносинах з обвинуваченим, одружений на його сестрі, в неприязних стосунках з ним не перебуває. Померлу не знав. Приблизно 28-29.09.2015 року він перебував на похоронах матері обвинуваченого в с. Павлогірківка Бобринецького району та його запросили бути понятим при огляді місця події, який проводився в будинку за місцем проживання померлої по АДРЕСА_1 . Також при проведенні слідчої дії був його племінник.В його присутності в будинку оглядали і вилучали речі, він розписувався на конвентах, які саме речі вилучали не пам`ятає. Проводили відеозйомку слідчої дії. Зауважень до проведення слідчої дії у нього не було.;
-висновком судмедексперта ОСОБА_14 , який провівши на підставі направлення слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України ОСОБА_19 від 27.09.2015 року судово-медичне дослідження трупа встановив, що причиною смерті є: субдуральний крововилив, внутрішньо-черепна травма, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом (Т.1 а.с.52);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2015 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 . Під час проведення слідчої дії ОСОБА_7 пояснив, що 26.09.2015 року близько 18 год. він почув як в його будинку щось впало і коли зайшов до будинку побачив, що його мати ОСОБА_10 лежить на полу, стілець на якому вона сиділа теж лежав на полу. Потім він взяв її під руки і відніс до ліжка, яке знаходиться під стіною напроти печі та поклав її на ліжко. Після чого він сказав матері, що буде її годувати. При цьому він взяв її руками за боки і підняв її вище на подушку до металах бильців ліжка. При цьому в боках матері щось хруснуло, і мабуть це були її ребра. Потім він взяв їжу і почав годувати матір, але вона відмовлялася. Тоді він руками почав насильно відкривати їй рота, від чого на обличчі виникли синці. Мати все одно не хотіла їсти, тоді він розізлився і вдарив кулаком правої руки матір в лоб. Від удару її голова вдарилась об металеві бильця ліжка. Потім кулаком правої руки він знову вдарив мати під ліве око. Після цього він поклав матір на ліжко та вона заснула. На слідуючи день 27.09.2015 року близько 08 год. 15 хв. він виявив, що мати лежить на ліжку мертва (Т.1 а.с.99-100);
-висновком експерта (додатковий) до №42 від 04.11.2015 року судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 згідно якого тілесні ушкодження в ділянці голови та тулуба виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_10 описані в висновку експерта №42 від 28.09.2015 року могли виникнути за обставин зазначених в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 29.09.2015 року (Т.1 а.с.102-104);
-показаннями свідка ОСОБА_20 , який показав, що у вересні-жовтні 2015 року був присутній в якості понятого при проведенні працівниками міліції слідчого експерименту, який проводився в будинку де проживає ОСОБА_7 . Під час проведення слідчої дії обвинувачений добровільно все показував та розповідав про обставини події, ніхто йому не підказував. Фізичного та морального тиску на ОСОБА_7 не здійснювалось. Заперечень, клопотань та скарг у нього та інших учасників слідчої дії не було. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 не скаржився на стан здоров`я. Зауважень до протоколу у нього та інших учасників не було. З приводу обставин смерті матері обвинуваченого йому нічого не відомо;
-показаннями експерта ОСОБА_14 , який показав, що проводив судово-медичне дослідження ОСОБА_10 та додаткове судово-медичне дослідження за результатами проведення якого ним було складено висновки експерта №42 від 23.10.2015 року та №42 від 04.11.2015 року. При дослідженні трупа ОСОБА_10 було виявлено множинні тілесні ушкодження на різних частинах тіла, які локалізувались не симетрично. Ізольовано кожне ушкодження могло виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту, однак в сукупності дані ушкодження не могли виникнути з падіння висоти власного зросту. Так, субдуральний крововилив може виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту, але наявні тілесні ушкодження в ділянці обличчя свідчать про не однократну травмуючи дію в ділянку голови, тобто не могли виникнути внаслідок одного удару. Не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень за обставин, зазначених в слідчому експерименті. Крім того, враховуючи похилий вік померлої, не потрібно значних зусиль, для виникнення даних тілесних ушкоджень. Так, вони могли виникнути внаслідок притиснення до себе померлої. Від одного падіння на виступаючу поверхню дані тілесні ушкодження не могли утворитися враховуючи їх множинність. Первинну експертизу проводив на підставі постанови слідчого ОСОБА_19 . Додаткова експертиза проводилась на підставі постанови слідчого ОСОБА_21 . При проведенні експертизи керувався наказом №6 від 17.01.1995 року. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок субдурального крововиливу внутрішньочерепна травма. Тілесні ушкодження могли виникнути в термін, що зазначений в обставинах випадку 26-27 вересня 2015 року;
-висновком судово-психіатричного експерта №544 від 03.11.2015 року згідно якого ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_7 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (Т.1 а.с. 106-107).
На підставі цих доказів, достатність та достовірність яких не була поставлена під сумнів вагомими доводами чи доказами стороною захисту під час судового розгляду, суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, кваліфікувавши його дії, як як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Доводи обвинуваченого щодо того, що він не вчиняв ніяких протиправних дій щодо своєї матері, а тілесні ушкодження вона отримала внаслідок удару головою об кут пічи спростовуються наведеними вище доказами, зокрема висновком судово-медичної експертизи №42 від 23.10.2015 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, наявні у померлої, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення. Між вказаними тілесними ушкодженнями та причиною смерті є прямий причино-наслідковий зв`язок (Т.1 а.с.10-13). Вказаний висновок експертизи повністю узгоджується з показаннями експерта експерта ОСОБА_14 , протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2015 року, проведеного за участю ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Також колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту, що під час проведення слідчого експерименту стосовно ОСОБА_22 було застосовано недозволені методи досудового розслідування з боку працівників міліції, і всі свої показання обвинувачений надавав під фізичним та психологічним примусом.
З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 самостійно розповідав про обставини вчинення кримінального правпорушення, жодного тиску на нього з боку працівників поліції не здійснювалося.
Потерпіла ОСОБА_11 суду першої інстанції зазначала, що після смерті ОСОБА_10 працівники міліції допитували її та ОСОБА_7 окремо в різних кабінетах. Вона декілька разів заглядала до кабінету, де допитували обвинуваченого. Бачила, що під час допиту обвинувачений самостійно стояв та щось спокійно показував та розповідав. Коли перебували в райвідділі міліції тілесних ушкоджень працівники міліції обвинуваченому не наносили. Не скаржився обвинувачений на тиск з боку працівників міліції і в подальшому.
В суді апеляційної інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 зазначив, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 не скаржився на дії працівників міліції, не зазначав про незаконні методи слідства. Скарг та зауважень під час проведення вказаної слідчої дії та під час досудового розслідування у сторони захисту не було. Про фізичний та психічний тиск на нього обвинувачений зазначив лише під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Твердження обвинуваченого про застосування працівниками Бобринецької міліції до нього тортур та знущання тобто незаконних методів слідства з метою отримання від нього показів щодо його причетності до скоєння злочину, також спростовуються постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області радника юстиції ОСОБА_23 від 31 травня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000042 від 29.02.2016 року за фактом перевищення службовим особами Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області своїх службових повноважень під час проведення з ОСОБА_7 слідчих дій у кримінальному провадженні №00000595 від 27.09.2015 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (Т.2 а.с.211-214).
Вказана постанова слідчого не була оскаржена стороною захисту, що безпосередньо підтвердили обвинувачений та його захисник під час апеляційного розгляду кримінального провадження.
Перевіркою всіх інших доводів, наведених у апеляціях обвинувачених, було встановлено, що вони також є безпідставними.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, осудний, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судимий відсутність обставин, що помішують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, думку потерпілої, яка просила обвинуваченого не позбавляти волі, а тому обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та відповідатиме цілям покарання.

Вказане покарання, на переконання колегії суддів є виваженим, підстави для застосування ст.69, 75 КК України відсутні.
Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2016 року, стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України без зміни

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4