АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №643/8925/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/689/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.115 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

-потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/689/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду мХаркова від 09 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боржавське Виноградівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 7 років позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Як установив суд, ОСОБА_8 проживав в двокімнатній кв. АДРЕСА_3 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 , їх малолітньою донькою ОСОБА_11 , батьком ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , який тривалий час не працював, зловживав спиртними напоями та, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв побутові сімейні сварки зі ОСОБА_10
04 червня 2016 року, близько 18 год., ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання - в квартирі АДРЕСА_3 , під час сімейної сварки зі ОСОБА_12 , яка виникла, на ґрунті девіантної поведінки останнього в сім`ї протягом тривалого часу, відчуваючи особисту неприязнь до ОСОБА_12 , маючи злочинний умисел, направлений на позбавлення життя останнього, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, взяв в руки дерев`яний табурет, після чого, діючи умисно та цілеспрямовано, зі значною силою, з метою позбавлення життя ОСОБА_12 , та бажаючи настання його смерті, наніс шість ударів табуретом по життєво важливому органу - по голові ОСОБА_12 , один удар табуретом по лівій передньобічній ділянці шиї, а також множинні удари табуретом по тулубу та кінцівкам останнього.
Удари табуретом потерпілому ОСОБА_8 наносив протягом близько 5 хвилин, тобто до тих пір, доки не усвідомив, що потерпілий не подає ознак життя, після чого припинив свої злочинні дії.
Таким чином, ОСОБА_8 , з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 , наносячи множинні вдари зі значною силою дерев`яним табуретом, спричинив останньому наступні тілесні ушкодження: тулуба - закрита травма грудної клітини у вигляді чотирьох саден на передній поверхні грудної клітини ліворуч, повних поперечних локальних (прямих) переламів 3,4,5,6,7,8,9 лівих ребер по середньо ключичній та повних непрямих (конструкційних) переламів 3,4,5,6,7,8,9 лівих ребер по задній пахвинній лінії, з порушенням цілісності пристінкової плеври та крововиливами в її товщу в ділянках переламів; верхніх кінцівок - закрита травма лівої руки у вигляді двох саден та тлі синця в ділянці проекції задньої поверхні лівого плечового суглоба, повного закритого косо-поперечного уламкового переламу діалізу лівої плечової кістки на рівні верхньої третини; повного переднього звиху лівої плечової кістки; повного закритого поперечного вбитого переламу діалізу лівої променевої кістки на рівні верхньої третини; голови та шиї - відкрита черепно-мозкова травма у вигляді двох забитих ран тім`яно-скроневої ділянки зліва з двома дірчастими переламами скроневої та тім`яної кісток з крововиливами в оточуючі м`які тканини та руйнуванням речовини головного мозку в зазначених ділянках: чотири забиті рани на лівій вушній раковині та завушній ділянці ліворуч; забита рана на лівій передньобічній ділянці шиї.
Причиною смерті ОСОБА_12 стала вищезазначена відкрита черепно-мозкова травма, перелами кісток черепа, руйнування речовини лівих скроневої та тім`яної часток головного мозку і внутрішньочерепними крововиливами.
Смерть потерпілого ОСОБА_12 настала на місці вчинення кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на суворість призначеного ОСОБА_8 покарання. Зазначила, що судом не в повній мірі було враховано всі пом`якшуючі покарання обставини, а саме, що ОСОБА_13 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, має малолітню дитину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що мала місце девіантна поведінка потерпілого, а також думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суворо не наказувати ОСОБА_8 та не позбавляти його свободи, оскільки у нього залишається не працююча дружина з малолітньою донькою. Просить призначити ОСОБА_8 із застосуванням ст.69 КК України більш м`яке покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілу ОСОБА_9 , які підтримали скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги,перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги захисника про можливість призначення обвинуваченому більш м`якого за своїм видом та розміром покарання на підставі ст.69 КК України, безпідставні.
За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Як слідує зі змісту апеляційної скарги, ставлячи питання про пом`якшення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, захисник перерахувала пом`якшуючі покарання обставини та позитивно характеризуючи данні Кормош, на які послався у вироку суд першої інстанції.

Однак, при цьому в апеляційній скарзі захисником не наведено, яким чином ці пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працює, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно.

Суд також взяв до уваги щире каяття ОСОБА_8 , активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, тривалу девіантну поведінку потерпілого ОСОБА_12 відносно своєї доньки ОСОБА_10 , визнавши їх пом`якшуючими покарання обставинами, у зв`язку з чим призначив мінімальне покарання, передбачене в санкції ч.1 ст.115 КК України.

Разом з тим враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, обставини його вчинення та наслідки, які настали у виді смерті потерпілого, суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначив покарання, розмір якого колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Що стосується посилання захисника на те, що причиною конфлікту стала девіантна поведінка потерпілого та наявність у обвинуваченого не працюючої дружини і малолітньої дитини, то це само по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення, у тому числі із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Московського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: