Справа № 478/559/17 Провадження № 1-кп/478/49/2017

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
18.04.2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченого? ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 в липні 2013 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, знаходився в с. Новофедорівка, Казанківського району, Миколаївської області, біля місцевого ставку виявив мілкокаліберні патрони в паперовому пакунку в кількості 7 штук, оглянувши патрони та виявивши, що вони придатні до стрільби, поклав їх до кишені своєї куртки та приніс їх до себе додому за адресою АДРЕСА_1 та сховав в кімнаті будинку де зберігав, без передбаченого законом дозволу. 15.03.2017 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 в присутності понятих, в будинку, в кімнаті № 5 було виявлено 7 предметів схожих на мілкокаліберні патрони 5,6 мм., які поміщені до спецпакету № 2886814 та вилучено до Казанківського ВП. Згідно висновку судової балістичної експертизи №152 від 23.03.2017 року предмети в кількості 7 штук з числа наданих на експертизу є боєприпасами та придатні до стрільби.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.1 ст. 263 КК України як носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
24.03.2017 року між прокурором- начальником Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України. Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, а також щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі . На підставі положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік. Покласти на засудженого ОСОБА_4 відповідно вимог ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України і який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 24.03.2017 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374,474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.03.2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі .
На підставі положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 відповідно вимог ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.
Речові докази по справі - бойові припаси в кількості 7 штук , які поміщено до поліетиленового пакета №2432804 і передано до камери схову речових доказів Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1055 гривні 52 копійки витрати пов`язані із проведенням експертизи .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: