Провадження № 1-кп/734/145/17 Справа № 734/1961/17
іменем України
31 липня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи призваним під час мобілізації на особовий період та проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи на меті ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не отримавши відповідного дозволу, 15 грудня 2014 року самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та відправився до місця свого проживання, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби, тобто, проводив час на власний розсуд до 26 червня 2017 року, чим здійснив ухилення від військової служби, що виявилось в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що він є військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 15 грудня 2017 року він самовільно залишив територію вказаної військової частини та відправився до місця свого проживання, де проводив час на власний розсуд. 26 червня 2017 року він добровільно прибув до військової прокуратури. Фактичні обставини кримінального правопорушення та зібрані докази не оспорює, щиро розкаюється у скоєному.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому злочині, сприяв його розкриттю, давав правдиві покази, і визнає дані обставини такими, що пом`якшують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який посередньо характеризується за місцем проходження військової служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З урахування відсутності обставин, що обтяжують покарання, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а також враховуючи особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість застосування положень ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 407 КК України, а саме штрафу.
Запобіжні заходи в межах кримінального провадження не обиралися.
Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368 та 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обрати за відсутністю потреби.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів із моменту проголошення.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
С у д д я