Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Оренбурзької обл., росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, з березня 2016 року пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
Слідчий СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Дане клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2016 року, приблизно о 11:15 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , розпочав конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_6 . Після чого, у ОСОБА_4 , на грунті особистої неприязності до ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останній.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю своїй матері ОСОБА_6 , наніс численні удари кулаками обох рук та ногами в область життєво важливих органів.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 взяв в одній із кімнат квартири деревяний стілець та почав ним наносити удари в голову, грудну клітину та інші частини тіла потерпілої ОСОБА_6 ..
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпіла
ОСОБА_6 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, а саме: перелом ребер справа, правобічний гемапневмоторакс, виражена підшкірна емфізема, закрита травма живота, закрита травма голови, забій передньої черевної стінки, закрита черепно-мозгова травма.
В подальшому ОСОБА_6 з отриманими внаслідок дій ОСОБА_4 , тілесними ушкодженнями було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено на стаціонарне лікування, де надано кваліфіковану медичну допомогу.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, Оренбурзької обл., росіянин, громадянин України, з вищою освітою, одружений, з березня 2016 року пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- рапорт о/у Дніпровського УП ГУНП в м. Києві;
- протокол допиту свідка ОСОБА_8 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;
- висновок судово-медичного експерта
- іншими матеріалами кримінального провадження.
У зв`язку з тим, що строк дії попереднього рішення суду про тримання ОСОБА_4 під вартою завершується до 07.02.2017, а для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій: ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання обвинувального акту та інші за необхідністю.
Крім того, отримано висновок експерта №41/Е від 23.01.2017 про те, що при зверненні за медичною допомогою 10.12.2016 о 11.49 год. у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження: множинні гематоми, садна м`яких тканин голови, обличчя; множинні гематоми м`яких тканин верхніх кінцівок; забійні рани обох кистей; множинні садна всього тіла; закрита травма грудної клітки у вигляді розриву правої легені, правобічного пневмогемотораксу (до 100мл крові та повітря), множинних гематом м`яких тканин грудної клітки; закрита травма живота у вигляді множинних гематом м`яких тканин передньої черевної стінки. Оцінка експерта дійшла висновку, що ушкодження відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Струс головного мозку», «Переломи 5-8 ребер справа», як не обґрунтовані, що не підлягають судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Органи досудового розслідування прийнято рішення повторно призначити судово-медичну експертизу, оскільки виникають сумніви, щодо об`єктивного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
У зв`язку з цим, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні в строк до 07.02.2017, об`єктивно не можливо.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється Дніпровським управлінням поліції ГУНП в м. Києві у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, та з метою уникнення від відповідальності останній може переховуватись від органів слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків без обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
Враховуючи вищезазначені обставини, та те, що ОСОБА_4 має спільне місце проживання з потерпілою, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Також, встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства. Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у мотивувальній частині клопотання.
Підозрюваний не заперечував проти даного клопотання, однак за можливості просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
10.121.2016 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.12 ст. 121 КК України та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 р. застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, у межах шістдесяти діб, а саме по 07 лютого 2017 року.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді взяття під варту не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.
Так, ОСОБА_4 на даний час підозрюється Дніпровським управлінням поліції ГУНП в м. Києві у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, крім цього, продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджують на даному етапі провадження у справі потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою.
За таких обставин, судом встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі зможе вчинити спроби переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.
Крім того, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення заставим так, як особа підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177,178,183,331 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, до трьох місяців, а саме до 10 березня 2017 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1