Код суду 233 Справа № 233/2016/15-к
Вирок
Іменем України
25 травня 2017 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого
-27 грудня 2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавленні волі строком на 4 роки, звільнився 19 жовтня 2010 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 29 днів на підставі ст.81 КК України відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2010 року;
-15 березня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.2, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавленні волі строком на 3 роки 6 місяців, строк відбуття якого обчислюється з 30 серпня 2011 року, звільнився по відбуттю строку призначеного покарання -
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ,-
23 березня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 прийшов за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 та після того як переконався в тому, що останній за місцем мешкання відсутній, у обвинуваченого виник злочинний намір, спрямований на крадіжку майна ОСОБА_6 . Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_5 23 березня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, відчинив гачок на калитці та проник у двір будинковолодіння АДРЕСА_2 , після чого у коридорі вказаного будинку знайшов ключі за допомогою яких шляхом підбору відчинив вхідні двері та проник у приміщення будинку, звідки діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих спонукань зі столу, розташованого в залі викрав належні ОСОБА_6 б/у мобільний телефон «S-TELL» S3-01 та зарядний пристрій до нього вартістю 227 гривень 08 копійок, б/у сім-картку «Білайн» вартістю 8 гривень 33 копійок, б/у сім-картку «МТС» вартістю 12 гривень 50 копійок, б/у картку пам*яті мікро SD на 2 Гб вартістю 42 гривні 00 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 289 гривень 91 копійка, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
26 березня 2015 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 прийшов за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 з метою викрадення майна останнього. Переконавшись в тому, що ОСОБА_6 відсутній за місцем свого мешкання, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, відчинив гачок на калитці та проник у двір вказаного будинковолодіння, де шляхом вільного доступу потрапив у приміщення сараю, звідки діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих спонукань викрав належний ОСОБА_6 б/у велосипед «Мінськ» вартістю 1053 гривні 38 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку, визнав повністю та пояснив, що 23 березня 2015 року приблизно о 12 годині він прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , але як виявилось, останнього не було вдома, після чого він вирішив потрапити до будинку та викрасти належне потерпілому майно. Відкривши гачок на калитці, він потрапив до двору, а за допомогою ключів, що знайшов в коридорі, відімкнув вхідні двері будинку та потрапив до його приміщення, звідки викрав мобільний телефон із зарядним пристроєм, двома сім-картками та карткою пам*яті, що лежав в залі на столі. 26 березня 2015 року в денний час він знову прийшов за місцем мешкання ОСОБА_6 та переконавшись в тому, що останнього не було вдома, відкривши гачок на калитці, потрапив до двору будинку АДРЕСА_2 , де із приміщення сараю викрав велосипед «Мінськ». Вартість викраденого майна не оспорює, у вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за його відсутності, у зв*язку з чим суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілого можливо з*ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за відсутності ОСОБА_6 .
Крім повного визнання вини ОСОБА_7 , його вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.
Відповідно до протоколу огляду від 27 березня 2015 року та фототаблиці до нього місцем скоєння ОСОБА_5 злочину є приміщення будинку АДРЕСА_2 та сараю, що розташований на території даного будинковолодіння. В ході проведеного працівниками поліції в установленому законом порядку огляду місця події за участю потерпілого ОСОБА_6 останній вказав, що в період часу з 23 березня до 24 березня 2015 року зі столу в зальній кімнаті невідома особа викрала належний йому мобільний телефон марки «Stell», а 26 березня 2015 року в період часу з 07 години до 17 години невідома особа викрала з приміщення сараю велосипед марки «Мінськ» (а.к.п.75-81).
27 березня 2015 року у ОСОБА_8 були виявлені та вилучені велосипед марки «Мінськ» та мобільний телефон моделі «S-TELL» S3-01, які, як пояснила остання, вона придбала у ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом від 27 березня 2015 року та фототаблицею до нього (а.к.п.88-92).
В ході пред*явлення осіб для впізнання ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, у якої вона в березні 2015 року придбала мобільний телефон моделі «S-TELL» та велосипед марки «Мінськ», що підтверджується протоколом пред*явлення особи для впізнання від 09 квітня 2015 року та фототаблицею до нього (а.к.п.108-113).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11 квітня 2015 року ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 в ході даної слідчої дії детально розповів та на місці показав про обставини вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_6 , зазначивши, що 23 березня 2015 року приблизно о 12 годині він, відкривши двері ключем, потрапив до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де на столі в зальній кімнаті викрав мобільний телефон «S-TELL»з сім-картками «МТС» та «Білайн», карткою пам*яті об*ємом 2 ГБ та зарядним пристроєм, які згодом продав, а гроші витратив на власні потреби. 26 березня 2015 року приблизно о 09 годині з метою крадіжки майна прийшов до будинку ОСОБА_6 , де з приміщення сараю, двері якого були не зачинені, викрав велосипед «Мінськ», який згодом продав, а гроші витратив на власні потреби (а.к.п.120-129).
Відповідно до витягу із звіту оцінювача № 72 (а.к.п.100-107) залишкова вартість мобільного телефону «S-TELL» S3-01 із зарядним пристроєм до нього становить 227 гривень 08 копійок, сім-картки «Білайн» - 8 гривень 33 копійок, сім-картки «МТС» - 12 гривень 50 копійок, картки пам*яті мікро SD на 2 Гб - 42 гривні 00 копійок, велосипеду «Мінськ» - 1053 гривні 38 копійок.
Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 207 від 16 квітня 2015 року ОСОБА_5 виявляє органічний розлад особистості і поведінки внаслідок дисфункції головного мозку складного ґенезу, ускладненого синдромом залежності від вживання алкоголю із шкідливими наслідками. В момент скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_5 за своїм психічним станом повністю усвідомлював свої дії та керував ними. В період скоєння інкримінованого діяння не перебував у тимчасово хворобливому стані, яке б позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п.131-135).
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов до висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мала місце 23 березня 2015 року приблизно о 12 годині та 26 березня 2015 року приблизно о 09 годині, обвинувачений, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з приміщення житла будинку АДРЕСА_2 та іншого приміщення із сараю, розташованого на території вказаного будинковолодіння викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , заподіявши, останньому матеріальну шкоду у розмірі 289 гривень 91 копійка та 1053 гривні 38 копійок відповідно і його дії, правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.
При призначенні ОСОБА_5 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст.185 ч.3 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, перебував на обліку у лікаря-психіатра, обставину, що пом*якшує покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів і неможливим застосувати до обвинуваченого положення ст.75 КК України, оскільки враховуючи дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, незважаючи на працездатний вік, суспільно-корисною працею не займався, маючи не зняту та непогашену судимість за скоєння корисного злочину, через нетривалий строк після звільнення від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі знову вчинив два епізоди злочину проти власності, що свідчить про стійку антисуспільну направленість поведінки обвинуваченого та у своїй сукупності утворює підставу для висновку про неможливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню немає.
Долю речових доказів (а.к.п.97-98) слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання обчислювати ОСОБА_5 з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази мобільний телефон «S-TELL» S3-01 імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , зарядний пристрій до мобільного телефону «S-TELL» S3-01, велосипед «Мінськ», передані під розписку потерпілому вважати повернутими за належністю ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз*яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя