Справа № 132/1968/17
Провадження №1-кп/149/144/17
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
17.08.2017 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Хмільницької районої державної адміністрації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000425 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Первомайськ Калинівського району Вінницької області, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Первомайськ, Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, учня Голендрівської ЗОШ, не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітнім, у ніч на 02.07.2016 року умисно переконав його спільно вчинити крадіжку чужого майна, на що останній погодився. Під`їхавши до домогосподарства ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 , перелізши через паркан, проникли на подвір`я. Перебуваючи на території вказаного домогосподарства, ОСОБА_4 за допомогою монтажного лому, який попередньо узяв за місцем свого проживання, шляхом підважування, від`єднав віконний блок, що розміщується з лівого боку від вхідних дверей сараю від основи кріплення, а неповнолітній ОСОБА_5 , крізь утворений отвір та прорізь вмонтованих грат проник в середину приміщення, звідки таємно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 36 000 гривень, що знаходились на стелажі в сарайному приміщенні у металевій банці, після чого обоє залишили вказане домогосподарство та розділивши викрадені кошти між собою, у подальшому витратили їх на власні потреби, тим самим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 36 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а саме, що в літку 2016 року, знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, запропонував йому проникнути на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_8 , та здійснити крадіжку коштів, які ОСОБА_5 знає де знаходяться. Взявши в нього в дома лом, перелізли через паркан, витягнувши вікно в сараї, та завдяки лому розігнувши грати, які були на вікні, ОСОБА_5 проник до середини сараю, звідки викрав банку в якій знаходились кошти. Покинувши територію домоволодіння ОСОБА_8 , вони поділили кошти, а саме ОСОБА_5 він дав 200 грн., а решту забрав собі, за викрадені кошти купив собі мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А6010»,а остальні витратив на свій розсуд. Свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, у скоєному розкаюється та просить суд не застосовувати відносно нього міру покарання, пов`язану із позбавленням волі. Змінений цивільний позов про стягнення з нього 35 800 грн. матеріальної шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди заподіяними злочином визнає повністю, та запевняє суд, що кошти виплатить поступово.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що йому було відомо про те, що кошти знаходились в сараї на території домоволодіння, що належить ОСОБА_8 , так як внук потерпілого ОСОБА_10 викрадав звідти гроші та давав йому. В літку 2016 року він разом із ОСОБА_4 відпочивали на річці, де він і повідомив, що знає про дані кошти. Після чого ОСОБА_4 , якому було відомо, що він ще ходить до школи і є неповнолітнім, запропонував йому викрасти гроші. Пішовши до ОСОБА_4 , вони взяли лом, перелізли через паркан та проникли на територію, що належить ОСОБА_8 . ОСОБА_4 завдяки лому виламав вікно в сараї та розігнув металеві грати. Він проник в середину сараю де і знайшов металеву банку в якій знаходились кошти. Викравши їх, вони покинули місце злочину та в подальшому перерахувавши кошти, сума яких складала 36 000 грн. ОСОБА_4 дав йому 200 грн., а остальні забрав собі. Свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, в скоєному розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона має вплив на сина, він належним чином поводить себе в сім`ї, послушний та вона може здійснювати за ним відповідний нагляд та не допустити в майбутньому скоєння ним правопорушень. Заявлений позов визнає частково, та готова виплатити потерпілому, 200 грн. матеріальної шкоди, оскільки саме стільки ОСОБА_4 дав її синові ОСОБА_5 після здійснення крадіжки та 1000 грн. моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_8 будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що не наполягає на суворій мірі покарання відносно обвинувачених, а лише просить задоволити заявлений ним цивільний позов та повернути йому викрадені кошти в сумі 36 000 грн. Також, просить змінити позовні вимоги та не стягувати із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 матеріальну шкоду, оскільки вона добровільно йому повернула 200 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. зобов"язалася повернути добровільно. Завдану матеріальну шкоду в сумі 35 800 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. просить стягнути із ОСОБА_4 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_5 було відомо про наявність коштів у сараї, оскільки він сам викрадав звідти кошти та давав йому для підтримки їхньої дружби.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що наступного дня після скоєного злочину до неї прийшов ОСОБА_5 та розповів, що це дійсно він із її братом ОСОБА_4 викрали із сараю гроші, що належали ОСОБА_8 ..

Крім повного визнання вини обвинуваченими під час досудового слідства та судового розгляду, їх вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, а саме:
-показами свідків неповнолітнього ОСОБА_10 , та ОСОБА_4

-Протоколом огляду місця події від 02.07.2016 року, відповідно до якого оглянуто домоволодіння за адресою вАДРЕСА_3 , де оглянуто решітку на вікні, яка є відігнутою, що утворює отвір, через який обвинуваченй проник до приміщення та фототаблицею до протокола;
-Протоколом огляду місця події від 20.07.2016 року, відповідно до якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_4 , де виявлено та вилучено металеву банку блакитного кольору, яка була викрадена в ОСОБА_8 у якій на момент крадіжки були грошові кошти в сумі 36 000 грн., про що також при огляді повідомив ОСОБА_5 та фото таблицею, яка додається до протоколу.
-Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2017 року, відповідно до якої накладено арешт на мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А 6010», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серії номер НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_4 , який він придбав за викрадені кошти, що належали потерпілому ОСОБА_8
-Протоколом проведення слідчого експерменту від 13.06.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 підтвердив та відтворив обставини проникнення до домоволодіння за адресою вАДРЕСА_3 , та викрадення коштів, що належали потерпілому ОСОБА_8
-Протоколом проведення слідчого експерменту від 13.06.2017 року, відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_5 підтвердив та відтворив обставини проникнення до домоволодіння за адресою вАДРЕСА_3 , та викрадення коштів, що належали потерпілому ОСОБА_8
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав неповнолітнього ОСОБА_5 , якому передавав грошові кошти.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 про практику призначення судами кримінального покарання призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб та за ст. 304 ч. 1 КК України, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, його позитивну характеристику за місцем проживання, на диспансерному обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, не працює.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.
Враховуючи викладене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, його відношення до подій та їх наслідків, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, та за ст. 304 ч. 1 КК у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Враховуючи досудову доповідь про обвинуваченого надану Калинівським РВ з питань пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України. Його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства, при цьому саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого.

Суд вважає, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, його позитивно характеристику за місцем проживання, на диспансерному обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, у службі у справах дітей не перебуває.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.
Враховуючи викладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, його відношення до події, суд вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 можливе з призначенням йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи досудову доповідь про обвинуваченого надану Калинівським РВ з питань пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, застосувати положення ст. 75, 104 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_5 не обиралась та підстав для її обрання немає..

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Змінений цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню. Враховуючи те, що потерпілий відмовився від цивільного позову до ОСОБА_6 , то завдана матеріальна та моральна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь потерпілого. Так, з урахуванням конкретних обставин у даній справі, а саме те, що діями обвинувачених потерпілому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 36000 грн. з яких ОСОБА_4 забрав собі 35 800 грн. та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 дав кошти в сумі 200 грн. та моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втративши заощаджені кошти, втратив спокій, стали турбувати хвороби, мучать страхи, вибився із нормального ритму життя, а тому відповідно він поніс глибокі моральні страждання та переживання, хвилююсь за своє здоров`я. Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, змінений позов потерпілого відповідно до ст. ст. 23, 1167, ЦК України, підлягає частковому задоволенню, сума моральної шкоди, яка складає 10 000 грн., а відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що моральна шкода завдана внаслідок заподіяного злочину є незначною, у зв`язку із чим буде доцільним зменшити її стягнення до 2 000 грн., тобто підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 в сумі 1000 грн, враховуючи те, потерпілий відмовився від цивільного позову до ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 зобов"язалася повернути потеорпілому добровільно моральну шкоду в сумі 1000 грн..
Відповідно до 1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме :

- за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки шість місяців.

- за ст. 304 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно призначити покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 роки не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік шість місяців не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Первомайськ Калинівського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_5 виданого Хмільницьким РС УДМС України у Вінницькій області 25.10.2012 року, ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 , матеріальну шкоду в сумі 35 800 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Речові докази:

-Металеву банку вилучену під час огляду домогосподарства ОСОБА_4 , що упакована до білого поліетинелового пакету, та здана до кімнати зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути у власність ОСОБА_8 .

-Мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А6010», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серії номер НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_4 , який він придбав за викрадені кошти, що належали потерпілому ОСОБА_8 конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1