Провадження № 11-сс/792/179/17
Справа № 686/6862/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 177, 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

слідчого Зарічанського ВП Хмельницького ОСОБА_8 ,

ВП ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 квітня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою стосовно підозрюваного за п.6 п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,-
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 червня 2017 року.
Органом досудового слідства ОСОБА_11 підозрюється в тому, що він 05 квітня 2017 близько 04 год. спільно з неповнолітнім ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з торговим центром «Либідь Плаза», по вул. Кам`янецькій у місті Хмельницький вступили в злочинну змову з метою вчинення вбивства водія таксі та подальшого заволодіння його майном. Попередньо узгодивши детальний план вчинення злочину ОСОБА_11 , разом з неповнолітнім ОСОБА_12 , підійшли до автомобіля таксі служби «700-300» марки «ДеоСенс» д.н.з. НОМЕР_1 ., за кермом якого перебував місцевий житель ОСОБА_13 , якому запропонували 650 гривень за поїздку в смт. Стару Синяву Хмельницької області, на що останній погодився. В подальшому близько 06:00 год. того ж дня, прямуючи вищевказаним автомобілем в напрямку с. Буглаї Старосинявського району Хмельницької області, ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 , попросили водія зупинити автомобіль. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на вбивство ОСОБА_13 , з метою заволодіння його майном, діючи за попередньо узгодженим планом, ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 вийшли з автомобіля та попросили вийти за ними водія ОСОБА_13 , якому ОСОБА_11 наніс удар кулаком правої руки в область обличчя, після якого потерпілий впав на землю та втратив свідомість, при цьому з кишені останнього випали грошові кошти в сумі 500 гривень, якими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 незаконно заволоділи. Після цього ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на вбивство потерпілого та заволодіння його майном, поклали ОСОБА_13 в багажник автомобіля марки «Део Сенс» д.н.з. НОМЕР_1 , для того щоб вивезти його у безлюдне місце, де вбити та заховати тіло. Згодом ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 , незаконно заволоділи транспортним засобом ОСОБА_13 , автомобілем марки «ДеоСенс» д.н.з. НОМЕР_1 . Перебуваючи в салоні зазначеного вище автомобіля ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 помітили належний потерпілому ОСОБА_13 планшет марки «Lenovo» моделі «ТАВLЕТРСIDЕАТАВА 3000 Н», вартістю 1900 грн., та незаконно заволоділи ним. Цього ж дня близько 07.00 год., приїхавши в лісосмугу неподалік с. Ставище Летичівського району, ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 дістали ОСОБА_13 з багажника автомобіля та погрожуючи останньому фізичною розправою, запропонували віддати їм гроші та цінні речі, на що потерпілий видав їм мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 1201 вартістю 200 грн., яким ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у подальшому незаконно заволоділи. В подальшому ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_13 , почали наносити удари по тілу останнього, після яких останній впав на землю та втратив свідомість. Після цього, неповнолітній ОСОБА_12 взяв із землі дерев`яну палицю та наніс нею декілька ударів по голові ОСОБА_13 . Внаслідок отримання тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_11 та неповнолітнім ОСОБА_12 потерпілий ОСОБА_13 помер на місці події. Надалі, ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 , діючи з метою приховання слідів вчинення злочину перенесли тіло ОСОБА_13 на відстань 10 метрів, де прикидали його гіллям та сухою травою, а самі на автомобілі марки «ДеоСенс» д.н.з. НОМЕР_1 , залишили місце вчинення злочину.
11 квітня 2017 року ОСОБА_11 було затримано, у цей же день повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень.
12.04.2017 року ОСОБА_11 вручено клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріали, що його обґрунтовують.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На думку апелянта слідчий суддя не в повній мірі оцінила всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, наявність родини у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей, репутацію підозрюваного, тощо. Зокрема те, що у ОСОБА_14 є родичі, які його підтримують, позитивно характеризується за місцем навчання, працював на мийках, що свідчить про його бажання заробляти гроші і забезпечувати свою родину.
Окрім того вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведені, оскільки підозрюваний не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як він сам зателефонував до органів поліції з метою повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, проте злякався й не знав яким чином саме це розповісти; погодився давати покази; раніше не судимий, а тому жодних думок з приводу незаконного впливу на будь-кого, зокрема, свідків, експерта, тощо не має; шкодує про скоєне і бажає в свої 22 роки повернутись до сім`ї, бути поряд з близькими та родичами, влаштуватись на офіційну роботу з метою матеріальної підтримки рідних.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: підозрюваного ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_10 в підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора та слідчого про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим та прокурором було наведено достатньо підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував, що у прокурора є вагомі докази того, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, що підтверджується зібраними доказами: протоколом огляду місця події та транспортного засобу, показаннями свідка: ОСОБА_15 , баби підозрюваного ОСОБА_12 яка бачила, як останній приїздив з ОСОБА_11 на автомобілі, а також свідка ОСОБА_16 , якого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 05 квітня 2017 року близько 14 год. підвозили в с. Олексііївка на автомобілі марки «Део».
При цьому, слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_11 підозрюється у тому числі і за вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, що призвело до смерті людини і санкція за яке передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі. Окрім того підозрюваний ОСОБА_17 має тимчасове місце проживання не за місцем реєстрації, не працює.
З урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_11 , способу та обставин його вчинення, його поведінки після цього, існують обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

За таких обставин, зміна тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання підозрюваним процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Розмір застави у даному кримінальному провадженні слідчим суддею на підставі ч. 4 ст. 183 КК України не визначався.

Оскільки судом при задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були визначені і названі усі ризики, передбачені ст.178 КПК України, які б могли перешкодити проведенню процесуальних дій під час досудового розслідування в разі залишення ОСОБА_11 на волі, враховуючи те, що слідчим суддею істотних порушень не допущено та з метою забезпечення безпеки інших учасників даного провадження, колегія суддів підстав для скасування ухвали не знаходить.

Керуючись ст.ст.177, 178, 194, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 квітня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 червня 2017 року підозрюваному за п.6 п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3 .