Справа № 638/5676/17
Провадження № 1-кс/638/1032/17
Справа № 638/5676/17
провадження 1 КС/638/1032/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2017 року

слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора,

встановив:
11.04.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він просить визнати незаконними рішення та бездіяльність слідчого та прокурора при розгляді його клопотання від 30.03.2017 року, скасувати постанову про відмову в задоволенні його клопотання та зобов`язати прокурора та слідчого вчинити певні дії.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_4 зазначає, що СВ Шевченківського відділу ГУ НП в Харківській області розслідується кримінальне провадження № 0005223 за фактом незаконного використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, нанесення йому тілесних ушкоджень із застосуванням радіоелектронних приладів, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків слідчого слідчого відділу прокуратури Київської області з 1998-2002 р.р., вчиненні дій, що носять характер знущання, завдання йому тілесних ушкоджень та знищення майна шляхом підпалу, у зв`язку з участю в кримінальному провадженні в якості захисника, незаконного втручання в його особисте життя. 30.03.2017 року ним електронною поштою прокурору процесуальному керівнику Харківської місцевої прокуратури №1 направлено клопотання про проведення слідчих дій. 01.04.2017 року клопотання направлено до Шевченківського відділу ГУ НП в Харківській області в проведенні слідчих дій незаконно відмовлено.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення скарги, оскільки на даний час проводяться слідчі дії в кримінальному провадженню, нових доводів заявником не зазначається.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 316 цього Кодексу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Главами 20 та 21 КПК України визначено слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії, які вчиняються слідчими під час досудового розслідування.

ОСОБА_4 зазначає, що слідчим та прокурором неправомірно відмовлено в задоволенні його клопотання, проте, доказів щодо прийняття прокурором та слідчим рішення про відмову в задоволенні його клопотання, не надає.

Зі змісту скарги ОСОБА_4 вбачається, що він ставить на розсуд суду питання, розгляд яких, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, не передбачено. Не навів жодних доводів з приводу того, в чому саме полягає бездіяльність прокурорів, тому слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_4 необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 40, 303, 306 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора залишити без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1