АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/505/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року застосовано до засудженого ОСОБА_7 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочено наполовину призначене йому вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23 серпня 2012 року покарання у виді штрафу, а саме із 170 000 грн. до 85 000 грн.

Зараховано частину відбутого покарання у виді позбавлення волі з 24 лютого 2016 року по 30 червня 2016 року відповідно до ст. 53 КК України, визначено що це становить 17 408 грн.

Зараховано до покарання сплачені ОСОБА_7 13 000 грн.

Встановлено, що до сплати ОСОБА_7 підлягає штраф у розмірі 54 692 грн., який розстрочено на 1 рік рівними частинами, тобто зобов`язано його сплачувати щомісячно 4 549,33 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку виконання вироку.

Вказує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23 серпня 2012 року до штрафу, підлягає звільненню від відбування покарання у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_8 , яка проти неї заперечила, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23 серпня 2012 року ОСОБА_7 засуджений за ст. 203-2 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень з конфіскацією грального обладнання.

У зв`язку з тим, що вирок тривалий час не виконувався, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року замінено засудженому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу на позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців 2 дні.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року ОСОБА_7 оголошений у розшук та 24 лютого 2016 року був затриманий і утримувався в Київському СІЗО.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва 30 червня 2016 року постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року скасована та повернута до суду на новий розгляд.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року застосовано до засудженого ОСОБА_7 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочено наполовину призначене йому вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23 серпня 2012 року покарання у виді штрафу, а саме із 170 000 грн. до 85 000 грн.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо його скасування безпідставними.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, протягом двох років.

Разом з тим, згідно ч.3 цієї статті, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті подвоюються.

Так, ОСОБА_7 власноруч зобов`язався до 23 вересня 2012 року сплатити штраф та квитанцію про сплату надати до суду.

Між тим, ОСОБА_7 ухилився від виконання покарання, і на даний час сплатив тільки 13 000 гривень.

За таких обставин, доводи захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України задоволенню не підлягають, а тому його апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4