Справа № 183/1290/17
№ 1-кп/183/549/17

У Х В А Л А
20 квітня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, оскільки строк вказаного запобіжного заходу спливає 27.04.2017 року і на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий і знову обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів, а тому перебуваючи на волі може продовжити вчиняти нові злочини.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою і знову обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів у 26 епізодах викрадення чужого майна. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується.Судом також враховується, що обвинувачений не одружений, не працює, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків за місцем проживання на даний час. Тому, враховуючи схильність обвинуваченого до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, існує нагальна необхідність запобігти спробам обвинуваченого перебуваючи на волі продовжити вчиняти нові злочини. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 315 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 16 червня 2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1