№336/623/16-к
пр.1-кп/336/172/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМУКРАЇНИ
27 грудня 2016 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя

в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника обвинуваченої : ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі кримінальне провадження №0005066 від 25.11.2015 року внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно обвинуваченої:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, пенсіонерка, не заміжня, має середню-спеціальну освіту, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
Так, 07.10.2015 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись навпроти будинку №34 по вул. Оборонна в м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовуючи фізичну силу, умисно нанесла останній один удар садовою сапою в область лівої кісті, чим спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичного експерта ЗОБ СМЕ № 4848 від 26.11.2015, кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечне для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Згідно висновку судово-медичного експерта ЗОБ СМЕ №260 Д від 25.01.2016 встановлене тілесне ушкодження у ОСОБА_8 утворилося від 1-го травматичного впливу.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала повністю та вказала, що 04.10.2015 року вона була вдома по вул.Оборонній в м.Запоріжжі. Вранці запалила вогнище. На вулиці ще не було світло. На вулицю вийшла була потерпіла ОСОБА_8 та робила їй зауваження. У обвинуваченої була сапа. Потерпіла йшла на неї, та вона махнула по повітрю біля потерпілою цією сапою. В свою чергу потерпіла вчепилась в цю сапу, а потім відпустила. Після цього потерпіла пішла у двір та вийшла з двору з відерком води та вилила його на вогнище. Потім вона ще раз це повторила. Вказує, що вона зі свого боку не наносила ушкодження потерпілій. Крові вона не бачила. На запитання учасників процесу вона уточнила, що вона махала сапою біля потерпілою на відстані 3 метрів. Вони обидві тримались за сапу. Вона не відчула що був удар. В них неприязні відносини з 2005 року. В останній час конфлікти 1 раз в 2 місяці. Вищевказані події були у неділю, потерпіла була зла, на біль не скаржилась. Свідків конфлікту не було, події відбувались о 06.00 годині ранку. В момент коли вони були з сапою нікого не було. Сапа стара, близько 1 метру, а лезо в неї близько 15-20 см. Сапу в неї не вилучали. В листопаді тільки приїздили до неї правоохоронці. Вказує, що 07.10.2015 року ніяких подій не було. Ушкодження потерпілій не наносила. В подальшому заявила про виклик та допит свідків з її сторони, які були свідками вказаних подій.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що 07.10.2015 року вранці вона пішла на базар за покупками. Був вітер та нанесло листя. Обвинувачена сапою їй кидала листя. Вона робила їй зауваження з цього приводу. З відерка 2 рази виливала їй воду на вогнище. Обвинувачена зі свого боку вдарила її сапою, була кров. Вона була накрила рану. Потім обвинувачена убігла. Потерпіла звернулась до правоохоронців та до лікарні в той же день. Вказані події відбулись о 8-9 годині ранку. З обвинуваченою у неї постійні конфлікти. Конфлікт могли бачити сусідка ОСОБА_11 або чоловік потерпілої. Також зазначила, що між їхніми дверима у двір 15-20 метрів. Потерпіла біля своєї двері поставила була пакунки, в той час обвинувачена знаходилась на відстані 3 метрів від неї. Сапа була близько півтора метри вдовжки з лезом близько 10-12 см. Обвинувачена тримала сапу обома руками. Після удару була біль, вона пішла до себе, замотала руку та поїхала до міліції. Чоловік потерпілої був у дворі та все бачив. Після конфлікту вона не ходила до обвинуваченої. Був 1 удар. Просила покарати обвинувачену на розсуд суду.
Незважаючи на повне не визнання вини в інкримінованому обвинуваченій кримінальному правопорушенні її вина підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_12 показав, що потерпіла його дружина, а обвинувачена сусідка. Близько 9-10 години в який день він вже не пам`ятає, він почув гуркіт та вийшов. Побачив сусідку з сапою та свою дружину з відерком. Обвинувачена вдарила потерпілу сапою по руці, та в потерпілої була кров. Потерпіла пішла була в міліцію та лікарню. Вказані події відбулись на відстані 3 метрів від нього. Сапа була близько півтора метри вдовжки з лезом близько 10-12 см. Потерпіла знаходилась спиною до нього.
Крім того, незважаючи на повне не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_10 її вина в інкримінованому їй злочині підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:
-висновком експерта №4848 від 25.11.2015 року за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , в ході якої було виявлено тілесне ушкодження у потерпілої у вигляді відкритого перелому проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті яке кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечне для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Вказане тілесне ушкодження утворилось від предмету з тупо загостреною травматичною та могло виникнути при обставинах на які вказала потерпіла. Давність утворення ушкодження не протирічить строку, вказаному потерпілою. (а.с.88-89)
- висновком судово-медичного експерта №260 Д від 25.01.2016, в якому встановлено, що виявлене тілесне ушкодження у потерпілої утворилось від одного травматичного впливу. Цим же висновком встановлено, що не виключається утворення тілесного ушкодження у потерпілої при обставинах, на які вона вказує при проведенні слідчого експерименту від 25.01.2016 року (а.с.97-98).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтримала вищевказані складені нею висновки.
- Протоколом огляду місця події від 25.01.2016 року, а саме АДРЕСА_2 , де знаходиться одноповерховий будинок, та місцевість на якій потерпіла вказала розташування її з обвинуваченою в день подій в результаті яких вона отримала тілесне ушкодження з фото таблицею (а.с.91-92).
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.01.2016 року за участю потерпілої, яка вказала що 07.10.2015 року ОСОБА_10 тримаючи обома руками сапу в момент виливання потерпілою води на вогнище нанесла удар лезом по вказівному пальцю лівої руки. Після чого вона відчула біль та з пальця побігла кров. До протоколу було додано фото таблицю. (а.с.93-95).
Так, під час судових засідань обвинувачена ОСОБА_10 наполягала, що конфлікт в неї з потерпілою виник не 07.10.2015 року, а 04.10.2015 року. Вказує, що виявлена травма утворилась у потерпілої в іншу дату та при інших обставинах.
Натомість вказана позиція повністю спростовується як показами самої потерпілої ОСОБА_8 яка вказала, що отримала тілесні ушкодження 07.10.2015 року так і висновками експерта №4848 від 25.11.2015 року, №260 Д від 25.01.2016, в яких не виключається утворення тілесного ушкодження саме 07.10.2015 року, та протоколом огляду місця події та протоколом проведення слідчого експерименту в яких потерпіла вказувала також про дату подій а саме 07.10.2015 року. Вищевказаними доказами також спростовуються позиція обвинуваченої щодо не нанесення нею потерпілій тілесного ушкодження. Крім того, така позиція обвинуваченої спростовується й показами свідка ОСОБА_12 який був безпосереднім свідком нанесення тілесного ушкодження обвинуваченою потерпілій.
Крім того, обвинуваченою ОСОБА_10 було заявлено клопотання про допит свідків з її боку, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які начеб то були свідками конфлікту між нею та потерпілою.
Так, свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що обвинувачена його колишня дружина, потерпіла її сусідка. З обвинуваченою він розлучився близько 30 років тому. Інколи до неї приходить. 05.10.2015 року приходив до неї додому на АДРЕСА_3 , хотів забрати дерев`яну бочку. Вона сказала, що спалила її. Потім прийшов до неї 07.10.2015 року о 08.00 годині ранку. Протягом дня приходив та уходив. Близько обіду о 12.00 годині чув в дворі потерпілої голосну розмову. Питав у обвинуваченої про те, що в них там трапилось. Чув як чоловік потерпілої казав останній щоб та дивилась під ноги. Потерпіла впала та заподіяла собі тілесне ушкодження. В той же час свідок зазначив, що чоловік потерпілої не казав йому, що потерпіла була вдарилась. Вказав, що він не бачив щоб хтось палив вогнище. Свідком конфлікту між обвинуваченою та потерпілою він не був. 07.10.2015 року був з 9.00 годин до 9.30 годин, потім приходив в обід, близько 13.00 годин. Потерпілу не бачив, однак чув, що її чоловік їй казав дивитись під ноги. З чоловіком потерпілої у них добрі стосунки. Потім після обіду приходив син обвинуваченої. Знає зі слів обвинуваченої, що з потерпілою у них неприязні відносини. Зазначив, що після 07.10.2015 року він не пам`ятає чи бачив потерпілу з гіпсом.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що обвинувачена його матір, а потерпіла її сусідка. 04.10.2015 року коли він покинувся у обвинуваченої вдома, та йому сказала про конфлікт з потерпілою. Через 3 дні він приходив до обвинуваченої додому, та остання йому розповіла, що чоловік потерпілої казав потерпілій щоб та дивилась під ноги. Сам він при цьому безпосереднім свідком вказаних подій не був. 09.10.2015 року, обвинувачена була на сходах на при будівлі та бачила, як потерпіла казала чоловіку що в неї роздроблена кістка. Він не бачив потерпілу з гіпсом. Обвинувачена йому розповідала про конфлікт між ними 04.10.2015 з приводу вогнища. Також зазначив, що 07.10.2015 року він о 08.00 годині був прокинувся та близько 8.45 години пішов з дому. Вранці бачив мати на кухні. Бачив батька. Дізнався про отримання травми потерпілою лише після 2 місяців від дільничного. Свідком конфлікту він не був.
Суд під час судового розгляду встановив, що вказаним вище подіям передували й особисті стосунки між обвинуваченою та потерпілою, які є вкрай негативними на протязі вже тривалого часу, що фактично підтвердили як обвинувачена так і потерпіла, так і свідки.
Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з боку сторони обвинуваченої, оскільки вказані особи зазначили, що безпосередніми свідками подій вони не були, та враховуючи постійній сварки між обвинуваченою та потерпілою, на думку суду останні можуть плутати дати їхніх конфліктів, що зі свого боку використовується обвинуваченою на свій захист, а саме можливість спростувати висновки експерта та покази потерпілої, з метою уникнення відповідальності за вчинене, вказуючи на іншу дату конфлікту та на спричинення потерпілій самій собі тілесного ушкодження.
Сторона обвинуваченої посилалась на те, що потерпіла могла самостійно отримати тілесне ушкодження в силу свого віку, посилаючись на почуту фразу чоловіка потерпілої з їхнього двору про те, щоб потерпіла дивилась під ноги.
В той же час, допитаний експерт по справі ОСОБА_17 яка проводила судово медичну експертизу виключила утворення наявного у потерпілої тілесного ушкодження внаслідок падіння.
Слід також зауважити, що захисник обвинуваченої посилався на те, що при проведенні вищевказаних експертиз, експерту були надані висновок травматолога від 09.10.2015 року та амбулаторна картка на ім`я потерпілої, які на думку сторони захисту обвинуваченої їм повинні були бути відкриті, та не відкриття вказаних матеріалів є грубим порушенням норм КПК.
З такими висновками суд погодитись не може, оскільки відсутня норма КПК України, яка передбачає обов`язковість відкриття саме цих документів перед призначенням вищевказаної експертизи. Натомість експерт був попереджений про кримінальну відповідальність при проведенні експертиз по даному кримінальному провадженню, та складені ним висновки, не викликають сумнівів у суду.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 обвинувального вироку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 - відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 вчинення злочину відносно особи похилого віку.
З урахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного злочину, особи обвинуваченої, яка скоїла умисний злочин, віднесений законом до категорії середньої тяжкості, вину у вчиненому не визнала в повному обсязі, раніше не судима, думку потерпілої щодо міри покарання на розсуд суду, а також те, що остання вчинила злочин відносно особи похилого віку, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_10 в рамках санкції ч. 1 ст. 122 КК України, при цьому застосувавши положення ст.75 КК України. Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 370, 371, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (ДВОХ) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченій ОСОБА_10 не обирався.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.
Суддя ОСОБА_1