Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________
Справа № 490/5842/16-к
1 - кп/490/296/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000090 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.01.2016р. приблизно о 15.30 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 1 по вул. Сафронова в м. Миколаєві, де у ОСОБА_6 на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

З цією метою, перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, ОСОБА_6 своєю правою рукою зжатою в кулак наніс один удар потерпілому ОСОБА_5 в область його щелепи з лівої сторони.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 677 від 26.04.2016р., у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в виличній області зліва, крововиливу до склери лівого ока, перелому лівої виличної кістки та стінки гайморової пазухи зліва, струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 частково визнав свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та пояснив, що дійсно 06.01.2016 року після обіду, до нього додому прийшов його сусід ОСОБА_5 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час розмови з потерпілим, останній почав вимагати в нього прибрати свій дріт та висловлював погрози на адресу його сім`ї. Він, зважаючи на поведінку ОСОБА_5 та перебування останнього у нетверезому стані, пішов до свого будинку. В цей час, ОСОБА_5 також направився в сторону його будинку та запропонував вийти з ним на вулицю та поговорити. Знаходячись вже на вулиці, за межами території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 почав висловлювати на його адресу погрози. Під час даного словесного конфлікту він побачив, що потерпілий намагається нанести йому удар, але спрацювавши на випередження першим наніс один удар своєю правою рукою в область щелепи ОСОБА_5 . Від отриманого удару, потерпілий ОСОБА_5 впав на землю. Після цього, він розвернувся та пішов до себе додому, а ОСОБА_5 залишився лежати на землі. Вважає, що такі його дії були викликані неправомірними діями потерпілого, який висловлював погрози на його адресу та адресу його сім`ї, у зв`язку з чим діяв в стані необхідної самооборони.

Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими і узгоджуються між собою, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 06.01.2016р. у період часу з 16.00 год. до 18.00 год., більш точного часу вже не пам`ятає, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . Потім він вирішив звернутися до свого сусіда ОСОБА_6 з проханням прибрати свій дріт, який перебував на території його домоволодіння. Коли він прийшов додому до ОСОБА_6 , то попросив його вийти на вулицю і поговорити. Під час розмови, він спокійно попросив ОСОБА_6 прибрати даний дріт, при цьому ніяких реальних погроз на адресу останнього не висловлював. Під час даного словесного конфлікту, ОСОБА_6 наніс йому один удар своєю правою рукою в область обличчя, від якого він впав на землю. При цьому, він ніяких намірів нанести ОСОБА_6 тілесні ушкодження не мав;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2016р., відповідно до якого 06 січня 2016 року о 18:08 год. слідчим Центрального ВП ГУНП України в Миколаївській області було отримано заяву від потерпілого ОСОБА_5 про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень;

- рапортом поліцейських 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Миколаєві від 06.01.2016р., відповідно до якого 06 січня 2016 року приблизно о 16:40 год. ними було отримано повідомлення від оперативного чергового про сварку сусідів за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою, було встановлено, що громадянин ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останнього було запрошено до приміщення Центрального ВП для написання заяви;

- висновком судово-медичної експертизи № 677 від 26.04.2016р., відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в виличній області зліва, крововиливу до склери лівого ока, перелому лівої виличної кістки та стінки гайморової пазухи зліва, струсу головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок не менш як від однієї ударної дії тупим твердим предметом, можливо в строк, зазначений в історії хвороби. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Виникнення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла на площину з положення стоячи малоймовірно.

На підставі вищевикладеного та оцінивши всі досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, згідно пред`явленого йому обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, відносить до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення вчинив вперше, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити основне покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1