Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/39/2017 Справа №641/368/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
представника Качанівської ВК ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що вона не згодна з рішенням комісії Качанівської ВК від 11.01.2017 року.
Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання за її відсутності.
Представник Качанівської виправної колонії (№ 54) ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, пояснивши, що питання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_5 11.01.2017 року розглядалося на комісії , якою прийнято рішення про відмову в направленні матеріалів до суду , як до особи, яка не довела своє виправлення.
Засуджена характеризується задовільно, стягнень не має, має два заохочення з метою стимулювання правослухняної поведінки.
Засуджена працевлаштована підсобним робітником підсобного господарства з погодинною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно, але потребує контролю з боку адміністрації установи.
Вимоги режиму тримання виконує.
Суд, заслухавши пояснення представника Качанівської ВК, а також думку прокурора, який заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання засудженої задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
За змістом ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого: даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була судима 22.07.2010 року Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, яка погашена, відповідно до ст.. 89 КК України,засуджена 31.05.2015 року Київським районнім судом м.Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.
Згідно з ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28.01.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 31.03.2015 року по 9.07.2015 року зараховано в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановою начальника колонії від 2.03.2016 року ОСОБА_5 переведена до дільниці соціальної реабілітації .
Початок строку відбування покарання 31.03.2015 року, кінець строку- 23.12.2018 року. Тобто ОСОБА_5 відбула більш ? частини призначеного покарання.
Як вбачається з витягу з протоколу № 1 від 11 січня 2017 року засідання комісії Качанівської ВК № 54 з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення засуджених, комісія відмовила в направленні до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 як особи, яка не довела своє виправлення.
З наданих суду матеріалів вбачається, що засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання у Качанівській виправній колонії (№ 54) з 27 липня 2015 року.
За час відбування покарання ОСОБА_5 заохочувалася- 5.01.2016 року, 23.08.2016 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці, як зазначено в характеристиці з метою стимулювання правослухняної поведінки.
ОСОБА_5 працевлаштована підсобним робітником підсобного господарства з погодинною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно, але потребує контролю з боку адміністрації установи.
За час відбування покарання засуджена ОСОБА_5 характеризується задовільно, вимоги режиму тримання виконує, дотримується правомірних правовідносин з персоналом установи. Спілкується із засудженими різної спрямованості. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, але не завжди має охайний зовнішній вигляд . Дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Приймає участь у реалізації програм диференційованого впливу «Професія», «Правова просвіта» «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», але активності у їх реалізації не проявляє.
Згідно з атестаційними листами ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення.
Судом також встановлено, що вироком суду з ОСОБА_5 стягнуто матеріальну шкоди на користь потерпілих, судові витрати на загальну суму 23 003,84 гр., які не погашені та до їх відшкодування ОСОБА_5 відноситься байдуже.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Вищевказане свідчить, що засуджена ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці на даний час не довела свого виправлення, а тому до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1