Справа № 522/8555/13-к
1-кп/522/214/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Терзі І.Г.

при секретарі - Нефідові С.А.

за участю прокурора - Русу А.Л.

захисника - ОСОБА_1

представника потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі угоду про примирення від 26.03.2013р., укладену між підозрюваним ОСОБА_3 і потерпілою ОСОБА_4 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 05.03.2013р., відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, який має середню освіту, працюючого по найму, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не засудженого,

обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2013 року, приблизно о 02 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. 2.3 б), п. 12.1, п. 12.3, п.12.4 «Правил дорожнього руху» України, якими передбачено:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Порушення виразилося в тому, що водій ОСОБА_3, у зазначений день та час, керуючи особистим, технічно справним автомобілем «КІА СЕЕD», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Французький бульвар в м. Одесі з боку вул. Піроговська в напрямку вул. Італійський бульвар, з фактичною швидкістю 75 км/год, перевищив максимально дозволену швидкість руху для населеного пункту 60 км/год, не був уважним, неналежно стежив за дорожньою обстановкою, і маючи об'єктивну можливість безпечно керувати автомобілем, при відсутності яких-небудь перешкод технічного чи іншого характеру, не прийняв заходів для вибору безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням, в результаті чого допустив виїзд автомобіля за межі проїжджої частини вправо, де відбувся наїзд на два придорожніх дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 753 від 25.03.2013р., пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лонної кістки справа без значного зміщення кісткових відламків, синця в області лонного зчленування, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, підшкірної гематоми тім'яної області справа, саден лобової області, саден правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано правильно.

Як вбачається з угоди про примирення від 26.03.2013р., укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди про те, що підозрюваний ОСОБА_3 зобовязується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, вибачитись перед потерпілою ОСОБА_4 за вчинене ним діяння та відшкодувати в повному обсязі у строк до 30 квітня 2013 року завдану ним шкоду, виплативши потерпілій ОСОБА_4 суму 5000 гривень. При цьому у разі здійснення виплати ОСОБА_4 частини суми збитку страховою компанією до вказаної дати ОСОБА_3 виплачує ОСОБА_4 суму, якої не вистачає до 5000 гривень.

Одночасно, сторони угоди про примирення погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєння ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред'явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Також, ОСОБА_3 визнав позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 2250 гривень.

Представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просив затвердити зазначену угоду, оскільки умови угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відшкодування потерпілої майнової шкоди виконані у повному обсязі.

Захисник обвинувачуваного ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_1 також просив затвердити

Прокурор Русу А.Л. просив затвердити угоду про примирення від 26.03.2013р., укладену між підозрюваним ОСОБА_3 і потерпілою ОСОБА_4, та задовольнити цивільний позов, заявлений прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого, представника потерпілої, захисника, прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з'ясовано, що представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 та його довіритель цілком розуміють наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та потерпілої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з'ясувавши в обвинуваченого та представника потерпілої, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз'яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та представником потерпілої змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз'яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно.

Узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв'язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню. Крім того, згідно умов угоди про примирення призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не передбачено, у звязку з чим суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_3 додаткове покарання.

Також суд враховує обставини, що помякшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України, а саме щире каяття, а також те, що ОСОБА_3 раніше не судимий.

Цивільний позов, заявлений прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 в інтересах держави на користь комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1» витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 2250 гривень, суд вважає обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, повязані із залученням експерта підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.122, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 26.03.2013 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_3 в інтересах держави на користь комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1» (р/р 2479, , МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області) в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 кошти в сумі 2250 (дві тисячі двісті пятдесят) гривень.

Речові докази : автомобіль «КІА СЕЕD», реєстраційний номер НОМЕР_1, (а.с. 26) - вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі НДЕКЦ ГУМВС України в Одеській області процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 440 (чотириста сорок) гривень 10 копійок, (а.с.44).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя:

13.06.2013