Провадження № 1-кп/200/439/17
Справа № 200/8812/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000949, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.09.2016 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік та 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 березня 2017 року приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на сходовому майданчику восьмого поверху під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень, лівою ногою умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 два удари в область грудної клітини справа.

Після того, як ОСОБА_4 зайшла до себе в квартиру АДРЕСА_3 вказаного будинку, ОСОБА_5 , бажаючи продовжити свої злочинні дії, направлені на спричинення легких тілесних ушкоджень, зайшов за потерпілою ОСОБА_4 до приміщення даної квартири, де умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки в область потилиці та один удар кулаком правої руки в тім`яно-вісочну область.

В результаті умисних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: саднин лівої тім`яної області та правої половини грудної клітини, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його матір`ю.
30 березня 2017 року близько 15.30 год. він повертався додому з Шевченківського відділу поліції, куди він був доставлений за викликом матері та бабусі з приводу конфлікту.
Коли він вийшов з ліфту, на сходовому майданчику 8-го поверху в будинку АДРЕСА_2 , зустрів свою матір ОСОБА_4 , з якою в нього виник конфлікт. В ході цього конфлікту, він вдарив матір два рази ногою в область правого боку. Через це ОСОБА_4 стала кричати, на її крик вийшов сусід та вибігла з їх квартири бабуся ОСОБА_7 . Поспілкувавшись, він зайшов до квартири, де в залі побачив матір, якій наніс два удари кулаком правої руки в область потилиці, а потім один удар кулаком правої руки в область голови.
В скоєному покаявся.
В процесі їх сварки з матір`ю ОСОБА_4 , остання не погрожували та не спричиняла йому тілесних ушкоджень.
Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка в суді пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 її син.
30 березня 2017 року близько о 15.30 год. коли вона перебувала на сходовому майданчику 8-го поверху під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , з ліфта вийшов її син ОСОБА_5 , який підійшов до неї та став висловлюватися на її адресу образи та погрози, після чого наніс їй два удари лівою ногою в область грудної клітини справа. Вона стала кричати, вибіг сусід з квартири та її матір ОСОБА_7 , які стали заспокоювати ОСОБА_5 . Після чого вона зайшла до своєї квартири АДРЕСА_3 , за нею пішов син ОСОБА_5 та матір ОСОБА_7 . Перебуваючи в своїй кімнаті, ОСОБА_5 наніс їй ще два удари правої рукою по потилиці. Від отриманої фізичної болі, вона сіла на диван, а ОСОБА_5 в цей час наніс їй ще один удар кулаком правої руки по голові зліва в вісочну область.
ОСОБА_7 викликала швидку допомогу та працівників поліції.
Показами свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засідання пояснила, що 30 березня 2017 року вранці ОСОБА_5 вчинив сварку за начебто зниклий килим, внаслідок чого сусіди викликали працівників поліції, які забрали ОСОБА_5 до Шевченківського ВП.
Потім, біля 15.30 год. вона знаходилась вдома, коли почула крик своєї доньки ОСОБА_4 , яка прибирала на сходовому майданчику. Коли вона вибігла з квартири то побачила, що донька тримається за правий бік, а з ОСОБА_5 розмовляє сусід. Донька їй повідомила, що ОСОБА_5 їй наніс два удари ногою в правий бік. Потім вона разом із донькою ОСОБА_4 направилися до квартири, а ОСОБА_5 за ними. Знаходячись в помешканні, в залі, ОСОБА_5 наніс доньці два удари кулаком в область потилиці, а коли донька присіла на диван, відразу спричинив їй удар кулаком по голові. Вона кинулась розбороняти й тому припинила дії ОСОБА_5 .
Після чого вона викликала працівників поліції та швидку допомогу.
А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:
Довідкою Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» ДОР від 30 березня 2017 року за № 2621 стосовно виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ( а.с.6).
Висновком спеціаліста №1008 від 04.04.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саднин лівої тім`яної області та правої половини грудної клітини, які спричинені від дії тупих твердих предметів (предмету), можливо в термін, на який вказує обстежена.
За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки ( а.с.18-19).
Протоколом слідчого експерименту від 26 квітня 2017 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_4 , яка продемонструвала механізм завдання їй тілесних ушкоджень ( а.с.28-30), з фототаблицею.
Висновком експерта від №1332е від 05 травня 2017 року, згідно з яким, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саднин лівої тім`яної області та правої половини грудної клітини.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів).
За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення, на який вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту за її участю ( а.с.37-38).
Протоколом слідчого експерименту від 24 травня 2017 року, проведеного за участю ОСОБА_5 , який розповів про обставини та продемонстрував механізм спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ( а.с.58-61), з фототаблицею.
Суд вважає вину ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищевказані докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 саме під час сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих стосунків умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані обставини підтвердили в суді не лише обвинувачений, а й потерпіліла ОСОБА_4 , допитаний свідок ОСОБА_7 .

Суд вважає, що дані події, які описала потерпіла, емоційний стан в якому вона перебувала, можуть свідчити лише про їх правдивість та не можуть містити у собі жодних елементів надуманості.

Також, покази потерпілої ОСОБА_4 підтверджені висновками судово-медичної експертизи щодо локалізації виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої саме в області грудної клітини, потилиці та тім`яно-вісочної області, і саме в цих частинах тіла у потерпілої встановлена наявність тілесних ушкоджень у вигляді саднин.
При цьому, експертним висновком зазначено, що тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_4 могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів).
В подальшому, експертним висновком підтверджений факт того що, локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не суперечить механізму їх спричинення, на який вона вказувала в ході проведення слідчого експерименту.
Про мотив скоєного правопорушення свідчить наявний конфлікт між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_4 , чого під час судового розгляду не заперечував і сам обвинувачений та підтвердила свідок ОСОБА_7 .
Таким чином, дана сукупність доказів, а також цілеспрямованість, кількість, характер та локалізація отриманих потерпілою ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, свідчать про наявність умислу у обвинуваченого ОСОБА_5 саме на спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій.
Також їх утворення не могло бути викликано станом сильного душевного хвилювання внаслідок поведінки потерпілої, або ймовірної образи під час сварки, чи безпричинно, оскільки як вказала потерпіла й сам обвинувачений, під час виниклого конфлікту, потерпіла ОСОБА_8 його не ображала й не спричиняла йому тілесних ушкоджень.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії невеликої тяжкості, обставини його вчинення, а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом ІІІ групи.
Сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить рецидив скоєння злочину.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий на скоєння аналогічного злочину проти життя та здоров`я своєї матері - потерпілої ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції, визначеної санкцією частини 1 статті 125 КК України, а саме у виді громадських робіт, які у відповідності до ст.72 КК України перевести в обмеження волі.
Також, з урахуванням того, що ОСОБА_5 вчинив даний злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року, висновків для себе не зробив, вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України та повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368 371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України й призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.
На підставі ст.72 КК України перевести призначені 200 годин громадських робіт в 25 днів обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки та 25 (двадцять п`ять) днів з відбуттям покарання

в кримінально-виконавчому закладі відкритого типу.
Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з дня фактичного його прибуття до виправного центру для відбуття призначеного покарання.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1