Справа № 367/1452/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/513/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 31.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги прокурора та захисників на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2017 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Красне Поле, Кіровоградської області, громадянину України, українцю, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в квітні 2016 року перебуваючи в м. Києві, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, достовірно розуміючи, що автомобіль марки «Mercedes Benz ML 320», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_10 та у фактичному володінні ОСОБА_11 , шляхом усного примушування потерпілого ОСОБА_11 передати транспортний засіб та ключі до нього, отримав у фактичне користування вказаний транспортний засіб.

В подальшому, ОСОБА_7 отримавши у фактичне розпорядження та користування вищезазначеним автомобілем перевіз його за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 та зберігав до квітня 2016.

Після того, в квітні 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік АЗС «КЛО», що у місті Вишгород Київської області, не маючи на те законних підстав та будь-яких документів, однак передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, передав, для подальшого продажу та отримання грошових коштів вищезазначений автомобіль ОСОБА_12

19 серпня 2017 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

20 серпня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, обґрунтовуючи його тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання відмовлено з тих підстав, що слідчим та прокурором не надано доказів, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Разом з тим, до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжній захід у вигляді домашнього арешту до 17 жовтня 2017 року із забороною залишати місце проживання цілодобово та з покладенням на нього обов`язку носити електронний засіб контролю.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжній захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що стороною обвинувачення у клопотанні викладені належні і достатні обставини, які підтверджують неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, більш м`якими запобіжними заходами і доводять необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

В апеляційній скарзі захисники просять ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що слідчий суддя залишив поза належною увагою ті обставини, що підозрюваний має на утриманні малолітніх дітей, численні характеристики та подяки, приймає активну участь у волонтерському руху, у заходах благодійності для дітей - сиріт, допомагає бійцям АТО, займається активною суспільною діяльністю на території Києво - Святошинського району Київської області. Крім того, суддя не звернув уваги на те, що з дати події, яка сталася у 2016 році, минуло 16 місяців і весь цей час підозрюваний місце фактичного проживання не змінював, до 21 серпня 2017 року міра запобіжного заходу відносно нього не обиралася, підозра була оголошена лише 20 серпня 2017 року та з порушенням права на захист, без участі захисників, по даному кримінальному провадженні порушені всі розумні строки, які регламентує КПК України. Також, прокурором не було надано доказів, які б свідчили та вказували, що саме зараз з`явилися нові відомості щодо його винуватості та існування хоча б одного ризику, відповідно до ст.177 КПК України. Зазначає, що слідчий суддя своє рішення не обґрунтував та не вказав, які існують ризики, зазначені у ст.177 КПК України, та які фактично встановлені факти про це свідчать.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувачення та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисників, підозрюваного та його захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах підозрюваного, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Із змісту апеляційних вимог прокурора та захисників випливає, що сторони кримінального провадження фактично визнали наявність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, а оспорюється лише правомірність обрання слідчим суддею саме домашнього арешту, оскільки прокурор вважає доцільним визначення для підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а сторона захисту у вигляді особистого зобов`язання.

За змістом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчий суддя прийшов вірного висновку про недоведеність прокурором тих обставин, які б свідчили про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Висновок судді ґрунтується на даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, утримує неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

Переконливих аргументів неправильності такого висновку слідчого судді апеляційна скарга прокурора не містить.

У той же час, режим ізоляції підозрюваного у межах житла, обраний слідчим суддею як запобіжний захід ОСОБА_7 , з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю,на думку колегії суддів, забезпечить його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти наявним ризикам, зазначеним у клопотанні органу досудового слідства.

Як випливає із змісту ухвали слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному враховані його позитивні дані про особу та наявність неповнолітніх дітей, тому доводи апеляційної скарги захисників у цій частині не ґрунтуються на матеріалах клопотання.

Тривалість розслідування кримінального правопорушення до повідомлення конкретним особам про підозру у вчиненні злочину, про що вказано у апеляційній скарзі захисників, не може бути підставою, яка впливає на обрання слідчим суддею виду запобіжного заходу.

Інших доводів, які б могли слугувати підставами для визнання неправомірним висновку судді про обрання такого виду запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, апеляційні скарги не містять.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: