Справа № 453/1194/16-к
Провадження № 1-кп/456/145/2017
ВИРОК

іменем України
23 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Стрий в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 29.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, який з 27 грудня 1998 року переховується від органів досудового розслідування і суду та перебуває у міждержавному розшуку і місце його перебування до цього часу не відоме, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 близько 03.00 год. 20 грудня 1998 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою вбивства останнього здійснив постріл з мисливської рушниці в голову ОСОБА_8 , заподіявши йому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1052/98 від 23.05.1999р. вогнепальне поранення голови з пошкодженням кісток черепу, оболонок і речовини головного мозку, в результаті чого останній помер на місці події.

Після цього ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 вивезли на належному останньому автомобілі труп ОСОБА_8 з м. Сколе в с.Волосянка Сколівського району, де в порожньому вагончику за допомогою сокири і ножа відділили голову від тулуба, який облили дизпаливом з привезеної ними каністри і підпалили, а голову разом із сокирою та ножем викинули в річку Опір в с. Тухля Сколівського району.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився. Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області у відповідності до вимог ст.323 КПК України ухвалою від 10.10.2016р. задоволила клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження за відсутності ОСОБА_7 .

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто умисного вбивства, знайшла своє підтвердження та доведена дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями допитаного свідка ОСОБА_9 , який ствердив, що ОСОБА_7 розповів йому як в ніч на 19.12.1998р. пострілом в голову з гладкоствольної рушниці вбив свого вітчима ОСОБА_10 . Це відбулося у квартирі останнього. Труп ОСОБА_10 знаходився у ванній кімнаті квартири ще два дні, після чого він разом з ОСОБА_7 , на прохання останнього допомогти приховати сліди злочину, на власному автомобілі марки Форд Сієра вивіз труп ОСОБА_10 , який був замотаний в поліетиленову плівку, в с.Волосянка Сколівського району Львівської області, де в порожньому вагончику, за допомогою сокири і ножа ОСОБА_7 відділив голову від тулуба трупа, облив тулуб дизпаливом, яке привезли із собою, та підпалив. Голову разом із сокирою та ножем вони викинули у річку в район с. Тухля;

- протоколом огляду місця події від 21.12.1998, під час якого в с. Волосянка Сколівського району, в металевому вагончику виявлено обгорілий труп без голови та верхніх і нижніх кінцівок (т.1 а.3-7);

- протоколом огляду місця події від 22.12.1998р., під час якого в квартирі ОСОБА_8 , що розташована в АДРЕСА_3 у ванній, на матраці, а також на килимі виявлено сліди речовини бурого кольору; «дробину» до мисливської рушниці (т.1 а. 9-14);

- протоколом обшуку в у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_9 , під час проведення якого на скатертині, одіялі, міжкімнатних дверях, дивані, на шпалерах, на рушнику виявлено сліди речовини бурого кольору, схожої на кров. Також, під час обшуку виявлено один пиж сірого кольору та 2 грошові купюри номіналом 100 доларів США (т.1 а.16,17);

- протоколом огляду транспортного засобу від 22.12.1998р., відповідно до якого під час огляду автомобіля Форд Сієра синього кольору, який належить ОСОБА_9 , виявлено сліди речовини бурого кольору, частки деревини (т.1 а.18,19);

- протоколом виявлення та вилучення від 22.12.1998р., згідно з яким працівниками Сколівського РВ ГУ МВС України у Львівській області вилучено верхній одяг ОСОБА_9 (т.1 а.27);

- протоколом виявлення та вилучення від 22.12.1998р., згідно з яким працівниками Сколівського РВ ГУ МВС України у Львівській області вилучено зіскоби з нігтьових пластин ОСОБА_11 (т.1 а.28);

- явкою з повинною ОСОБА_9 від 22.12.1998 (т.1 а.30-32);

- явкою з повинною ОСОБА_12 від 22.12.1998 (т.1 а.33, 34);

- протоколами відтворення обстановки та обставин події, в ході проведення яких ОСОБА_9 вказував де саме вони з ОСОБА_7 відрубали голову ОСОБА_8 та в подальшому спалили його тіло; де саме викинули голову та знаряддя злочину. Під час проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено у різних місцях голову ОСОБА_8 , ніж, сокиру та мисливську рушницю, з якої ОСОБА_7 здійснив постріл у ОСОБА_8 (т.1 а.110-118);

- протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_9 від 25.12.1998р., під час якого останній вказав, що саме ОСОБА_7 вчинив вбивство та згодом запропонував йому допомогти у прихованні злочину. Також, обвинувачений розповів про обставини вчинення злочину (т.1 а.139-142);

- протоколом огляду речових доказів (мисливської рушниці, сокири та ножа, за допомогою яких вчинявся та приховувався злочин) від 23.04.1999р., а також постановою про визнання предметів речовими доказами від 23.04.1999р. (т.2 а.8-10);

- висновком судово-медичної експертизи №8/99-мк від 21.05.1999р., відповідно до якого розділення голови від тулуба трупа ОСОБА_8 на рівні 3 та 4 шийних хребців було виконано дією рублячого знаряддя (т.2 а.12-22);

- висновком експертизи №21 від 30.01.1999р., відповідно до якого постріл з рушниці, вилученої з місця події, без натискування на спусковий гачок статися не міг (т.2 а.30-32);

- висновком імунологічної експертизи №14/99-ім від 30.12.1999р., відповідно до якого кров, виявлена під час огляду місця події, обшуку та огляду транспортного засобу, може походити як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від будь-якої особи з такою ж групою крові (т.2 а.37-42);

- висновком судово-медичної експертизи №1052/98 від 23.05.1999р., відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_8 є вогнепальне поранення голови з пошкодженням кісток черепу, оболонок і речовини головного мозку. Голова ОСОБА_8 була відділена від тулуба у верхній третині шиї і відділення відбулось від дії як рублячого так і ріжучого знаряддя (т.2 а.45-52);

- актом судово-медичного дослідження №215/98-мк від 24.12.1998р., згідно з яким при дослідженні шийних хребців голови трупа ОСОБА_8 виявлено відламкові переломи першого, другого та третього у вигляді площини, яка характерна для дії рублячого знаряддя. Переломи перших двох хребців та нижньої щелепи характерні для дії тупого предмета. Рани на лоскуті з шиї трупа характерні для дії рублячого знаряддя, окремі мають форму і особливості дії ріжучого знаряддя. Переломи перших двох хребців та нижньої щелепи знаходяться на рівні ран шиї, що свідчить про можливість їх утворення при ударі рублячого знаряддя. Рана на лоскуті шкіри з ділянки ока виникла при пострілі з вогнепальної зброї (т.2 а. 53-60);

- висновком судово-медичної експертизи №1051/98 від 23.05.1999р., відповідно до якого відділення голови від тулуба ОСОБА_8 було здійснено після вогнепального поранення голови (т.2 а.64-71);

- протоколом огляду речового доказу автомобіля ОСОБА_9 від 07.02.1999р., а також постановою про визнання речовим доказом від 07.02.1999 (т.2 а.96,97);

- речовими доказами, якими визнано рушницю ІЖ-18 № НОМЕР_1 , тесарську сокиру, ніж, автомобіль Форд Сієра синього кольору, без номерних знаків, 2 чохли з сидінь, зіскоби з шпалер, взірці зі шпалер, зіскоби з багажника автомобіля, змив з днища багажника автомобіля, відрізок килима, взірець тампону із ванної кімнати, зіскоб із стінки спальнної кімнати;

Наведеними доказами, які об`єктивно доповнюють одні одних та не викликають у суду сумніві щодо їх достовірності, доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства, тому колегія суддів вважає, що дії останнього вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.

Кримінальне провадження здійснювалося в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст.323 КПК України, тому, відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_7 сповіщався про день і час слухання справи через засоби масової інформації та шляхом направлення повістки; інтереси ОСОБА_7 захищав адвокат ОСОБА_6 , який приймав участь при проведенні процесуальних дій в ході досудового розслідування та в судовому засіданні, що свідчить про те, що права обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового слідства, а також в судовому засіданні не були порушені. Захисник в судовому засіданні не оскаржував кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини ( ч.5 ст. 9 КПК України).

Зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мали місце, ці діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, обвинувачений винен у його вчиненні та підлягає покаранню.

Колегія суддів при призначенні ОСОБА_7 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

При цьому колегією суддів встановлено, що розглянуте кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_7 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та вважає вірним обрати йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, передбачене санкцією інкримінованої ч.1 ст.115 КК України, оскільки, з урахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства.

Враховуючи, що з часу вчинення ОСОБА_7 злочину минуло 15 років, відповідно до вимог ст.49, ч.5 ст.74 КК України, останній підлягає звільненню від покарання.

Цивільні позови у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати зазначені в обвинувальному акті підлягають стягненню із обвинуваченого.
Питання, щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.49,74 ч.5 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід - тримання під вартою, обраний ОСОБА_7 постановою Сколівського районного суду Львівської області від 19.05.2005р., скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 264 (двісті шістдесят чотири) грн. 74 коп., а саме: 165 грн. 60 коп. за проведення балістичної експертизи № 21 від 30.01.1999р. та 99 грн. 14 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи №23 від 23.01.1999р. (т.1 а.125, т.2 а.29).

Речові докази:рушницю ІЖ-18 № НОМЕР_1 , тесарську сокиру, ніж, два чохли з сидінь, зіскоби з шпалер, взірці зі шпалер, зіскоби з багажника автомобіля, змив з днища багажника автомобіля, відрізок килима, взірець тампону із ванної кімнати, зіскоб із стінки спальної кімнати знищити; автомобіль Форд Сієра синього кольору, без номерних знаків, конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Львівської області через Стрйиський міськрайонний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбаченихст.399 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3