Провадження № 11-кп/779/314/2017
Категорія ч.3 ст. 187 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2017 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК, приєднано невідбуте ним покарання у виді штрафу в розмірі 10200 грн. за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28.05.2015 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді семи років шести місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 10200 грн., з конфіскацією всього належного йому майна. Покарання у виді штрафу, відповідно до вимог ст.72 КК постановлено виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 постановлено рахувати з 01 жовтня 2015 року, тобто з моменту затримання, з розрахунку до дня набрання вироком законної сили, що відповідно до вимог ст.72 КК, один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Постановлено стягнути в солідарному порядку із обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 в користь держави - 2577 (дві тисячі п`ятсот сімдесят сім) грн. 96 коп. за проведення судово-дактилоскопічних та судово-трасологічних експертиз.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задовольнено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 на користь потерпілої - 33198 (тридцять три тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 33 коп. спричиненої злочином матеріальної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Цим вироком засуджений ОСОБА_12 визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією всього належного йому майна. Однак вирок щодо нього ніким з учасників судового розгляду не оскаржувався в апеляційному порядку.

За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_12 засуджені за те, що вони, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло.

Так, 18 червня 2015 року приблизно 14-20 год. обвинувачений ОСОБА_12 за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_8 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, представившись працівниками фірми надання телекомунікаційних послуг «Діскавері», проникли до приміщення житлової квартири АДРЕСА_2 , де перебувала потерпіла ОСОБА_11 . Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, обвинувачений ОСОБА_12 , спільно із обвинуваченим ОСОБА_8 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, почали погрожувати вбивством потерпілій ОСОБА_11 , приставляючи до скроні її голови заздалегідь підготовлений предмет, ззовні схожий на пістолет, а також заподіянням їй тілесних ушкоджень ножем. Дані погрози потерпіла ОСОБА_11 сприймала як реальні та такі, що є небезпечними для її життя та здоров`я. Після цього, обвинувачений ОСОБА_12 спільно із обвинуваченим ОСОБА_8 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження застосуванням прозорої липкої стрічки типу «скотч», зв`язали руки і ноги потерпілої та заволоділи наступним її майном: 500 (п`ятсот) грн.; 450 (чотириста п`ятдесят) Євро, які у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року складають 10 984,5 грн.; золоте колечко 585 проби із візерунком у вигляді хвиль, вагою 1,5 грама, вартістю 705,21 грн. у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золоте колечко 585 проби із візерунком у вигляді трьох хвиль та камінчиками білого кольору, вагою 2 грама, вартістю 940, 28 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золоте колечко із двома камінчиками 585 проби, вагою 2 грама, вартістю 940,28 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золотий браслет сплетений 585 проби, вагою 5,28 грама, вартістю 2482,34 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золоті сережки 585 проби у формі листочків з сердечками, вагою 1,5 грама, вартістю 705,21 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золота підвіска 585 проби із зображенням Божої Матері, вагою 3 грама, вартістю 1410,42 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золотий чоловічий хрестик 585 проби із зображенням Ісуса Христа, вагою 7,52 грама, вартістю 3535,45 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золоті сережки 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 1410, 42 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золотий браслет 585 проби із перлами, вагою 2,77 грама, вартістю 1302,3 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золоте колечко 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 1880,56 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золоте кольє 585 проби, вагою 4,93 грама, вартістю 2317,8 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; золоте чоловіче колечко 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 1880,56 грн., у відповідності до курсу НБУ станом на 18.06.2015 року; відеокамера марки «Sоnу» чорного кольору в чохлі чорного кольору, що згідно висновку від 10.09.2015 року становить 1739 грн. у якій знаходилась карта пам`яті на 16 Gb вартістю 104 грн.; мобільний телефон марки «Nокіа С 5-03» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ - НОМЕР_1 , вартістю 640 грн., у якому знаходилась карта пам`яті на 1 Gb вартістю 31 грн.; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ - НОМЕР_2 , вартістю 329 грн. Заволодівши вказаними речами, обвинувачений ОСОБА_12 спільно із обвинуваченим ОСОБА_8 та особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження з місця вчинення злочину скрились та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій потерпілій ОСОБА_11 спричинено майнову шкоду на загальну суму 33 838,33 грн.

У своїй АС обвинувачений ОСОБА_8 покликається на незаконність вироку щодо нього, з мотивів невідповідності призначеного покарання його особі та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок суворості, мотивуючи тим, що суд не врахував усіх обставин, які пом`якшують йому покарання, зокрема те, що у нього є на утриманні неповнолітня дитина. Також судом не було враховано дату його затримання, а саме 30 вересня 2015 року

Просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання. А також зарахувати йому термін попереднього ув`язнення у строк покарання, а саме 30 вересня 2015 року.

У своїй АС захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 покликається на незаконність вироку щодо його підзахисного, з мотивів невідповідності призначеного покарання його особі та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок суворості, мотивуючи тим, що суд не врахував усіх обставини, які пом`якшують йому покарання та безпідставно не застосував до нього положення ст.69 КК.

Просить вирок суду змінити, застосувати до покарання. положення ст.69 КК, тобто пом`якшити його.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали подані АС, просять змінити вирок та пом`якшити покарання; пояснення прокурора ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_11 , які заперечили проти поданих АС, вирок суду вважають законним і обґрунтованим, а тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, а АС адвоката ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі не дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.3 ст. 187 КК, відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 у своїй АС на суворість покарання, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 у виді семи років шести місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 10200 грн., з конфіскацією всього належного йому майна., суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованого йому злочину, який у відповідності до положень ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд першої інстанції вірно встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема те, що він вже притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив злочин під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28.05.2015 року, і призначив мінімальний термін позбавлення волі, яке є єдиним видом за вчинення інкримінованого злочину .

Обґрунтовано визнав обставину, яка обтяжує обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання, суд першої інстанції правильно відніс те, що він частково визнав свою вину у скоєному злочині, щиро розкаявся.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, а також даних про особу ОСОБА_8 , що в сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд першої інстанції призначив йому мінімальний строк покарання, який визначений санкцією ч.3 ст. 187 КК, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Тому, підстав для застосування до ОСОБА_8 , ще більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, покликання обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_9 в АС на суворість призначеного покарання, є безпідставними. Вирок щодо ОСОБА_8 колегія суддів визнає законним і обґрунтованим. Підстав для його зміни шляхом призначення більш м`якого покарання, про що просять апелянти у своїй АС, відсутні.

Разом з тим, покликання обвинуваченого в АС на те, що суд не зарахував день його затримання, а саме 30 вересня 2017 року, є обґрунтованим, виходячи із наступного.

Положенням ст. 209 КПК чітко визначено момент, з якого особа вважається затриманою ? з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження із обвинуваченим ОСОБА_8 30.09.2016 року вже проводились процесуальні дії, зокрема, відбирали у нього пояснення, (т.4 а.с. 45-49), повідомляли про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (т.4 а.с. 77-80).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід рахувати не з 01 жовтня 2015 року, згідно протоколу його затримання, а з 30 вересня 2015 року, тобто з часу, коли з обвинуваченим почали проводити процесуальні дії в рамках кримінального провадження.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, а АС його захисника адвоката ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині визначення строку відбування покарання.

Початком строку відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 30 вересня 2015 року.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 у цей же строк з часу отримання ним копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4