Справа № 456/1316/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1068/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 456/1316/15-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, востаннє 03 лютого 2016 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України на три роки позбавлення волі, проживаючого за адресою: с. Долинівка, Сколівського району, Львівської області,

за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України та йому призначено покарання: за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки 1 місяць позбавлення волі; за ч.1 ст. 289 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2016 року та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання три роки шість місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня його фактичного затримання - 16 січня 2016 року. Зараховано ОСОБА_6 у строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2016 року до 12 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він в кінці червня 2013 року в нього виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ 2106 потерпілого ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання його довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись неподалік житлового будинку ОСОБА_9 , що на АДРЕСА_1 , запропонував йому продати автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , вказавши при цьому, що грошей на даний час немає та поверне їх згодом. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився та передав ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , а також свідоцтво про його реєстрацію, відповідно до якого власником автомобіля є ОСОБА_9 . В свою чергу, ОСОБА_6 , не маючи наміру повертати ОСОБА_9 будь-які кошти, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого, отримав від останнього автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і поїхав вказаним автомобілем додому. Після цього, ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , продав невстановленій слідством особі.
Крім цього, ОСОБА_6 02 листопада 2014 року приблизно о 00 год. 00 хв., перебував в АДРЕСА_2 . У цей час у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 повторно підійшов до автомобіля марки Форд- Ескорт, д.н.з НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_10 , та достовірно знаючи про те, що багажне відділення автомобіля не зачиняється, вийняв звідти домкрат та гайкові ключі і, використовуючи їх, зняв 2 передні колеса з вказаного автомобіля, які складались з легкосплавного диску R-13 та шини ,,Rosava, вартістю 1 080 грн. кожне. Також, ОСОБА_6 викрав з вказаного автомобіля акумуляторну батарею марки ,,ІSTA Standard 6 CT 60 Ah, вартістю 590 грн. Після цього ОСОБА_6 викрадене заховав у зелених насадженнях, що неподалік місця вчинення злочину, а згодом зателефонував до свого знайомого ОСОБА_11 , якому продав викрадене, сказавши при цьому, що це його речі.
Окрім того, 09 листопада 2014 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи за місцем проживання своєї двоюрідної сестри ОСОБА_12 , в будинку, який знаходиться в с. Верчани Стрийського району Львівської області, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно таємно викрав із кімнати-кухні будинку планшет марки «Samsung Galaxy Tab2», вартістю 2 650 грн., із зарядним пристроєм до нього, який входить у вартість планшету, із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якої грошей не було, картою пам`яті «Transend», вартістю 45 грн. та шкіряним чохлом до даного планшету, вартістю 175 грн., чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 2 880 гривень.
Також, ОСОБА_6 12 квітня 2015 року, приблизно о 20 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_13 , що в с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області, куди був запрошений власницею будинку, побачив жіночий гаманець червоного кольору. В цей час у нього виник умисел на повторне вчинення таємного викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що в кімнаті нікого з жителів будинку не було та його ніхто не бачить, ОСОБА_6 повторно таємно викрав шкіряний жіночий гаманець червоного кольору, розміром 20 х 15 см., вартістю 240 грн., в якому знаходилася банківська картка «Ощадбанк», вартістю 10 грн., та листок із записаним пін-кодом до картки. Після цього ОСОБА_6 із викраденим вийшов з будинку потерпілої та у банкоматах «Ощадбанк», що у м. Стрий зняв з рахунку викраденої картки грошові кошти в сумі 5 340 грн.
Крім цього, у травні 2015 року в ОСОБА_6 виник умисел на повторне вчинення крадіжки майна ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 в нічний час наприкінці травня 2015 року приїхав до житлового будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_14 , що в АДРЕСА_2 . Після цього шляхом відчинення вхідних дверей господарської будівлі, які зачинялися на металеву засувку, проник у вказане приміщення, звідки умисно таємно викрав: бензопилу марки «Урал», вартістю 920 грн.; мотокосу марки ,,Sadko GTR 2800, вартістю 2 140 грн.; електролобзик, вартістю 520 грн. та заховав викрадене у саду, неподалік місця вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_6 , разом із своїм знайомим ОСОБА_15 , забрав вказані речі та відвіз їх у м. Львів, де продав невідомим особам, не повідомляючи при цьому ні їм, ні ОСОБА_16 про те, що вони викрадені.
Також, ОСОБА_6 вдень 26 червня 2015 року перебував у житловому будинку ОСОБА_17 , що в АДРЕСА_3 . У цей час у нього виник умисел на повторне викрадення майна останньої. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що в будинку нікого з жителів не було та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 таємно викрав: грошові кошти в сумі 6 000 грн.; ноутбук марки «ACCER», вартістю 4 500 грн.; золоті вироби, а саме: два золоті кільця, вагою по 3 грами кожне, вартістю 1 590 грн.; три пари золотих сережок, вагою по 2,5 грами кожна пара, вартістю 1 322 грн. кожна пара; обручальне золоте кільце вагою 4,5 грами, вартістю 2 382 грн.; ланцюжок на руку вагою 3 грами, вартістю 1 590 грн.; золотий хрестик вагою 1 грам, вартістю 530 грн. В подальшому, ОСОБА_6 з викраденими речами поїхав у м. Львів, де продав їх невідомим особам.
На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 69 КК України, обравши йому покарання менше меншої межі 2 роки 3 місяці позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_6 у строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що суд обрав обвинуваченому ОСОБА_6 надто суворе покарання та не застосував щодо нього положення ст. 69 КК України. Суд не взяв до уваги той факт, що саме неправильна поведінка потерпілих сприяла вчиненню кримінальних правопорушень: так потерпіла ОСОБА_17 прийняла обвинуваченого у свій дім, як воїна АТО і він у неї виконував господарські роботи, потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 віддали ОСОБА_6 автомобілі на ремонт з подальшим викупом, також інші потерпілі не проявили обачності у своїх вчинках. Під час досудового розслідування ОСОБА_6 вину свою визнав, щиро розкаявся, сприяв встановленню істини у справі, позитивно характеризується по місцю проживання. Потерпілі претензій до обвинуваченого не мають, цивільні позови не заявлені, судові витрати по справі відсутні. В суді ОСОБА_6 просив його суворо не карати та не позбавляти волі, має намір знайти роботу, одружитися і мати сім`ю та порвати з кримінальним минулим, просив повірити йому, надати шанс на виправлення і призначити йому найменший строк покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без зміни, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апелянта про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченого, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, щирого каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину,обставини, які обтяжують покарання, рецидив злочинів, а тому призначене в межах, встановлених санкціями ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України.

Усі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 (в тому числі й ті, на які є посилання в апеляційній скарзі) були предметом дослідження в суді першої інстанції та враховані судом при призначенні ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкціями ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України.

Підстав вважати, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, немає.

Колегія суддів з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання не вбачає.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що призначене покарання ОСОБА_6 у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі є справедливим і за своїм видом, і за розміром, та необхідним, і достатнім для його виправлення, та попередження нових злочинів, а тому визнає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , останній фактично був затриманий 15 січня 2016 року.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16 січня 2016 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, й вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року запобіжний захід залишено тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до ч.2 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції правильно встановив, що строк покарання обвинуваченому слід рахувати з дня затримання, однак не врахував, що ОСОБА_6 фактично був затриманий не 16 січня 2016 року, а 15 січня 2016 року, а вирок не вступив в законну силу.
Отже, ОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 січня 2016 року (часу затримання) по 06 грудня 2016 року (постановлення ухвали апеляційного суду й набрання вироком законної сили) включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 січня 2016 року по 06 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4