В И Р О К
іменем України
22 березня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001189 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, не працює, раніше судимий: вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.01.2014 року за ч. 2 ст. 263 КК України до громадських робіт на строк 120 годин; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.03.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, 12.10.2015 року звільнений від відбуття покарання на не відбуту частину покарання, яка була скорочена до 1 року 6 місяців, на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.07.2014 року; постановою Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року встановлено адміністративний нагляд на строк 12 місяців;

у злочині, передбаченому ст. 395 КК України,

у с т а н о в и в:
Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року у відношенні ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців, з наступними обмеженнями: забороною виходу з будинку в період доби з 22:00 години до 05:00 години наступного дня; забороною виїзду за межі Зміївського району без дозволу Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області; забороною перебування в питних закладах з метою вживання спиртних напоїв; зобов`язанням з`являтись на відмітку в період нагляду до органу внутрішніх справ за місцем проживання кожну першу, третю суботу місяця.
В середині вересня 2016 року ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з правилами та обмеженнями встановленого адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та виїхав до Дергачівського району Харківської області.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто злочин, передбачений ст. 395 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину в інкримінованому йому злочині та показав, що в січні 2016 року у відношенні нього був встановлений адміністративний нагляд з забороною виїзду з місця проживання без дозволу поліції. Незважаючи на встановлені у відношенні нього обмеження, він самовільно виїхав із села Таранівка, де постійно проживає, на роботу в Дергачівський район. У вчиненому розкаявся, виявив готовність нести відповідальність, передбачену кримінальним законом.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , його винуватість у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду підтверджується письмовими доказами. дослідженими під час судового розгляду.

Так, факт встановлення у відношенні ОСОБА_4 адміністративного нагляду підтверджується постановою Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року, копія якої залучена до матеріалів кримінального провадження. (а.п. 40).

Даними справи щодо адміністративного нагляду у відношенні ОСОБА_4 підтверджується, що після встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 був ознайомлений з правилами та обмеженнями адміністративного нагляду, в період з січня по серпень 2016 року дотримувався встановлених обмежень; з вересня 2016 року ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання. (а.п. 44-53).

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 винен у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, і його дії належить кваліфікувати за ст. 395 КК України.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він залишив місце проживання та виїхав в інший район на роботу, суд оцінив критично, оскільки відсутні відомості щодо його працевлаштування.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що відповідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання, визнається рецидив злочинів.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання; особу винного, який має непогашену судимість, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; не працює і не перебуває на обліку як безробітний, за місцем проживання скарг на нього немає; не одружений, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_4 та через Харківську УВП №27 направити його до місця відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: