Справа № 297/1377/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі секретаря ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/777/35/2017 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.07.2016.
Цим вироком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, що має середню освіту, неодружений, працівник ТзОВ «Берег-Кабель ГмбХ», несудимий, засуджений за кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, на п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. На нього покладено обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання і періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Ухвалено: запобіжним заходом залишити заставу, стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 3033 грн. 15 коп. судових витрат, п`ять пакетів з наркотичним засобом знищити, три пакети з готівкою: 100 грн., 650 грн., 1000 грн. і мобільний телефон передати в дохід держави, магнітні носії інформації зберігати в матеріалах кримінального провадження.
ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що:
- у невстановлений час, у невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб марихуану, переніс додому і незаконно зберігав з метою збуту до 04.02.2016 року, а цього дня приблизно о 15 годині на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 збув ОСОБА_10 за 800 грн. 2,6238 г марихуани;
- у невстановлений час, у невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб марихуану, переніс додому і незаконно зберігав з метою збуту до 12.02.2016 року, а цього дня приблизно об 11:30 на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 повторно збув ОСОБА_10 1,1975 г марихуани за 550 грн.;
- у невстановлений час, у невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб марихуану, переніс додому і незаконно зберігав з метою збуту до 19.02.2016 року, а цього дня приблизно о 12 годині на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 повторно збув ОСОБА_10 1,0228 г марихуани за 500 грн.;
- у невстановлений час, у невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб марихуану, переніс додому і незаконно зберігав з метою збуту до 02.03.2016 року, а цього дня приблизно о 12:15 на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 повторно збув ОСОБА_10 2,6663 г марихуани за 800 грн.;
- у невстановлений час, у невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб марихуану, переніс додому і незаконно зберігав з метою збуту до 09.03.2016 року, а цього дня приблизно о 14 годині на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 повторно збув ОСОБА_10 2,4142 г марихуани за 1000 грн..
Прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що при обранні міри покарання судом «не враховано характеру суспільної небезпеки даного злочину, вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України з кількома кваліфікуючими ознаками…», «…наявність декількох епізодів протиправної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної із неодноразовим збутом наркотичних засобів». Прокурор вважає, що суд дійшов хибного висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст.ст. 69 і 75 КК України. Просить вирок скасувати і ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України і призначити йому покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі.
У запереченні на апеляційну скаргу захисник адвокат ОСОБА_7 вказує, що прокурор не послався на жодну з передбачених у ч.1 ст. 414 КПК України процесуальну підставу для скасування вироку, залишив поза увагою позитивну характеристику засудженого, його молодий вік, умови життя і виховання, стан його здоров`я, визнання ним своєї вини, його щире розкаяння, його активне сприяння розкриттю злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 подав на апеляційну скаргу своє пояснення, в якому підтвердив свої показання на стадії досудового розслідування, в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, і визнав свою вину. Пояснив, що дійсно продав особі, яка фігурує в кримінальному провадженні як ОСОБА_10 , після її неодноразових спонукань і вимог, марихуану в кількості і за обставин, вказаних у вироку, частину якої, приблизно 4,5 г, виготовив сам для себе у травні 2015 року, а ще, приблизно таку ж кількість, придбав на вимогу ОСОБА_10 у свого знайомого.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого і захисника, які просили залишити її без задоволення, а вирок без змін, частково дослідив і перевірив матеріали кримінального провадження, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, обговорив доводи сторін і вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Доведеність фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюється і тому апеляційним судом не перевіряється. Правова кваліфікація встановлених діянь за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконного придбання, зберігання з метою збуту і незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинених повторно, цим обставинам відповідає.
Доводи прокурора на обґрунтування міркувань про м`якість призначеного покарання обмежуються в апеляційній скарзі загальними посиланнями на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину, а також на нібито не враховані судом кваліфікуючі ознаки, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту і збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно, та кількість епізодів протиправної діяльності.
Згідно ч.4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Вчинення ОСОБА_5 незаконного придбання, зберігання з метою збуту і збуту особливо небезпечних наркотичних засобів повторно, суд визнав ознаками злочину, що впливають на його кваліфікацію, отже в силу припису ч.4 ст. 67 КК України при призначенні покарання вони враховані ще раз бути не можуть.
Що стосується кількості епізодів злочинної діяльності, що на її врахуванні наполягає прокурор, то вона також врахована судом як кваліфікуюча ознака повторності.
Водночас Апеляційний суд відзначає, що всі вказані в обвинуваченні ОСОБА_5 епізоди злочинної діяльності, без винятку, є результатами здійснених на вимогу особи, яка фігурує в кримінальному провадженні під прізвищем ОСОБА_11 , контрольованих працівниками поліції актів купівлі продажу, нібито для власних потреб, дрібних пакетиків марихуани, які важили від 1,0228 г до 2,6663 г, а загалом 9,9246 г.
Обвинувачений в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив своє письмове пояснення на апеляційну скаргу прокурора, визнав вину в учиненні ним злочину, але уточнив, що приблизно половину від загальної кількості марихуани, згодом проданої ОСОБА_10 на його вимогу, виготовив сам для себе, решту придбав для ОСОБА_10 у свого знайомого, докладні відомості про котрого повідомив слідчому і навіть вказав його на фотознімку.
Відповідно до приписів ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. На цих підставах суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.
Свій висновок щодо міри покарання суд першої інстанції переконливо обґрунтував і належно вмотивував у вироку. Він взяв до уваги, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, і призначив йому покарання у виді позбавлення волі. Однак, суд врахував і те, що ОСОБА_5 молодий за віком, страждає на хронічну хворобу - артеріальну гіпертензію, астенічний синдром, інші захворювання; те, що до кримінальної відповідальності притягується він уперше, визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину: дав докладні показання про всі обставини кримінального правопорушення, зокрема про джерела, де придбав наркотичний засіб, до своїх протиправних дій поставився критично, з осудом, шкодує, що їх вчинив, влаштувався на роботу, де позитивно характеризується; ствердив, що докорінно змінив свій спосіб життя. Будь-яких обставин, які обтяжували б його відповідальність, не встановлено. Заперечень щодо врахування цих відомостей в апеляційній скарзі немає.
Визнання ОСОБА_5 своєї вини, його щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік та наявність хронічної хвороби суд визнав обставинами, які пом`якшують його покарання, а їх в сукупності такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Апеляційний суд відзначає, що сторона обвинувачення не довела наявності у неї достатніх підстав підозрювати ОСОБА_5 у придбанні, зберіганні з метою збуту і збуті наркотичних засобів у період до 04.02.2016, не навела доказів наявності у нього наміру збуту наркотичного засобу до того, як до нього звернувся з вимогою про це ОСОБА_10 , показань ОСОБА_5 не спростувала, а прокурор упродовж судового провадження наведених у його показаннях фактів не заперечив.
Виходячи з цих міркувань, при вирішенні питання про міру покарання, якого заслуговує ОСОБА_5 , Апеляційний суд вважає необхідним врахувати і те, що і перший і всі наступні епізоди кримінального правопорушення, про які ідеться в цьому кримінальному провадженні, якщо не виключно, то значною мірою були вчинені в результаті дій ОСОБА_10 підконтрольних працівникам поліції і прокурору, які таким чином спровокували збут наркотичного засобу, що за інших обставин міг не відбутися.
Стаття 75 КК України не містить норми, яка забороняла б її застосування щодо особи, яка вчинила тяжкий злочин. Серед наданих суду доказів обвинувачення та даних про особу ОСОБА_5 немає таких, які доводили б необхідність обов`язкової ізоляції його від суспільства.
В характеристиках ОСОБА_5 , які надали директор Берегівського медичного коледжу (а.п.55) і директор ТзОВ «Берег-Кабель ГмбХ ( а.п.25) зазначено, що він має позитивні соціальні зв`язки, з повагою ставиться до оточуючих, підтримує дружні стосунки з ними, готовий прийти на допомогу в складній ситуації, дисциплінований, самокритичний, старанний, має авторитет серед співробітників, схильності до протиправних вчинків не виявляв.
До кримінальної відповідальності ОСОБА_5 раніше не притягувався (а.п. 23).
Та обставина, що злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України, відповідно до встановленої у ст. 12 КК України класифікації, вважається тяжким, сама по собі не виключає можливості виправлення особи, яка його вчинила, без відбування покарання. Доводів на спростування цих суджень ні в апеляційній скарзі ні в промові прокурора під час апеляційного розгляду кримінального провадження не наведено.
За видом і розміром покарання, призначене ОСОБА_5 судом першої інстанції, вимогам ст. 65 КК України відповідає.
Отже, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не приводять до висновку про те, що призначене покарання не є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Берегівського районного суду від 15.07.2016 щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: