Справа № 727/2021/17
Провадження № 1-кп/727/134/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, із повною середньою освітою, раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 15.02.2017 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул.Лужанській, 2, в м.Чернівці, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів відкрито заволодів майном потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Nokia Lumia 535 Dual» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2100 грн., в якому знаходилась флеш-карта на 32 ГБ, вартістю 350 грн. та сім-картка оператора «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої було 8 грн., а також телефон знаходився у чорному силіконовому чохлі, вартістю 100 грн., при цьому наніс потерпілому ОСОБА_4 удар в область голови, від якого останній впав на землю. Після цього, заволодівши майном потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями спричинив ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2568 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав та пояснив, що 15.02.2017 року він зустрів знайомого, якого звати ОСОБА_6 . Попросив у нього телефон щоб подзвонити, хоча наміру дзвонити не мав, а хотів заволодіти телефоном, тому відразу поклав телефон у кишеню. Потерпілий попросив віддати телефон, на що ОСОБА_5 відповів, що не віддасть та ударив потерпілого в обличчя, від чого останній упав на землю. Після цього він з телефоном потерпілого пішов до готелю «Черемош», щоб продати телефон. Взяв завдаток за телефон у розмірі 700 грн., а решту коштів йому мали віддати через декілька днів, всього сума склала приблизно 1500 грн. В подальшому він забрав телефон назад, повернувши кошти та віддав телефон працівникам поліції. У скоєному щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 15.02.2017 року зустрів свого знайомого ОСОБА_5 . Той попросив мобільний телефон щоб подзвонити, однак поклав телефон собі у кишеню. Потерпілий попросив обвинуваченого повернути телефон, однак останній сказав йому забути про телефон. Потім ОСОБА_5 ударив потерпілого в обличчя та пішов з місця події. Також вказав суду, що немає до обвинуваченого будь-яких претензій, шкода йому відшкодована, він вибачив обвинуваченого, просив його суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілого та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Разом з тим, враховуючи думку потерпілого, те що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану потерпілому шкоду, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 доцільно застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України.

А також, враховуючи вищевказані обставини, а також те, що обвинувачений є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання і до нього доцільно застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді 2-ох років 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити попередню - домашній арешт.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Nokia Lumia 535 Dual» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходиться у чорному силіконовому чохлі, задній корпус помаранчевого кольору, який згідно постанови слідчого від 17.02.2017 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно квитанції №3567 від 17.02.2017 року переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути за належністю ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1