Провадження №11-кп/772/164/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2016 року, якою обвинувальний акт №0003015, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2016 року відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 146, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України повернуто прокурору Вінницької місцевої прокуратури, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003015, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2016 року відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 146, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України повернуто прокурору Вінницької місцевої прокуратури.
Повертаючи вказаний обвинувальний акт суд вказав на порушення прокурором вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, однак зазначені прокурором положення не дотримано, так як не містить в собі формулювання обвинувачення, а лише кваліфікацію дій обвинуваченого. Таким чином, судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_9 , у встановленому законом порядку, висунуте не було, оскільки воно, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не міститься в самому обвинувальному акті, тобто останній взагалі не притягується до відповідальності.
Крім того, до обвинувального акту не додано розписку підозрюваного про отримання обвинувального акту і реєстрів матеріалів досудового розслідування, таким чином підозрюваному та захиснику не було надано копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2016 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною, оскільки вимоги ст. 291 КПК України в вказаному обвинувальному акті виконання в повному обсязі, а зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не можуть бути розцінені як істотні порушення вимог ст. 291 КПК України та не можуть перешкодити суду призначити судовий розгляд.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просить задовольнити в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_7 , а також представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідача, виступ учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлені ст.291 КПК України та даний перелік є вичерпним. З матеріалів кримінального провадження вбачаться, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вищезазначеним вимогам.
Так, на думку суду першої інстанції невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України полягає в незазначенні обставини, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень та дана обставина свідчить про те, що обвинувачення не сформульоване. Крім цього суперечливими викладені спрямованості умислу обвинуваченого.
З такими висновками апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому в розумінні викладення формулювання обвинувачення слід розуміти вказівку на диспозицію статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, під ознаки якої підпадають діяння особи відповідно дол. встановлених фактичних обставин кримінального провадження.
За наведених обставин ухвала суду в цій частині підлягає зміні.
Наведені ж в ухвалі інші порушення процесуального законодавства не спростовуються доводами апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року про повернення прокурору для усунення порушень обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0003015, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 146, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України змінити.
З мотивувальної частини ухвали суду виключити вказівку про необхідність формулювання обвинувачення та усунення протиріч у спрямованості умислу обвинуваченого.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
З оригіналом вірно: