Справа № 163/1975/17
Провадження № 1-кп/163/130/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23 серпня 2017 року місто Любомль
Любомльський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглядаючи в залі суду в м. Любомль кримінальне провадження №0000262 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст.342 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Любомльского районного суду Волинської області від 30.06.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 серпня 2017 року включно.
З огляду на неможливість завершення судового розгляду у зазначений строк, в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Необхідність утримання обвинуваченого під вартою мотивована існуванням обґрунтованих підстав вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має дві непогашені судимості, перебуває під адміністративним наглядом, неодноразово притягувався за його порушення, а також є підстави вважати, що останній може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати об`єктивному розгляду кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він обвинувачується, що в сукупності із санкціями законів, за якими йому висунуте звинувачення, свідчить про неможливість забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та заявив, що наведені останнім ризики не підтверджені належними доказами, а містять лише формальний характер, у зв`язку із чим просив обрати щодо його підзахисного альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому зазначив, що посилання прокурора на ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України безпідставний, з огляду на те, що всі потерпілі по даному кримінальному провадженні допитані, потерпіла ОСОБА_8 в своїх показах вказала, що будь-яких претензій до обвинувачених не має, а інші чотири потерпілі є працівниками органів поліції, що виключає вплив ОСОБА_4 на них. В зв`язку з чим просив змінити запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 з даного питання підтримав позицію свого захисника та просив суд застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також, позицію адвоката ОСОБА_6 , підтримали обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 .
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження додані до клопотання, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотанні прокурора та задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 з огляду на наступне.
Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
За змістом ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи, що в рамках даного кримінального провадження допитані всі потерпілі, жодних заяв, будь-кого з них, на незаконний вплив зі сторони обвинуваченого ОСОБА_4 , чи обвинуваченого ОСОБА_5 , стосовно якого взагалі не застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, не надходило, а тому посилання прокурора на існування ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України безпідставні.
Також, суд вважає, що посилання прокурора про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час належним чином не доведено, оскільки будь-яких переконливих доказів про такі до клопотання не долучено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для продовження строку застосування виняткового та самого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою, та відповідно можливість зміни запобіжного заходу обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, з забороною залишати житло цілодобово та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Згідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 202, 203, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити раніше обраний щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, строком на 2 місяці до 23.10.2017 року, включно.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом слідчого, прокурора та суду;
-заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 спілкуватися із потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження.
Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з - під варти з залу суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем його фактичного проживання АДРЕСА_2 .

Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченим та прокурору після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Головуючий : суддя ОСОБА_1