печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києві ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :

07.06.2017 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просить:

1. Поновити строк на оскарження постанови старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України полковника юстиції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017, щодо відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

2. Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України полковника юстиції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017, щодо відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

3. Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017 залучити громадянина України ОСОБА_4 як потерпілого, у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017 та вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017, залучити адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507, відомості щодо якого внесенео до ЄРДР 23.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.370, ч.1 ст.397, ч.1 ст.374, ч.2 ст.382 КК України. Зокрема, ОСОБА_3 посилається на те, що незаконними діями працівників правоохоронних органів та адвокатом ОСОБА_6 , що призвели до зловживання владою або службовим становищем, перевищення влади або службових повноважень працівником правохоронного органу, провокації підкупу, втручання в діляьність захисника чи представника особи, порушення права на захист, невиконання судового рішення, ОСОБА_4 завдана фізична, моральна та майнова шкода. Після вчинення вказаних незаконних дій з боку зазначених осіб, ОСОБА_4 захворів на важку хворобу, двічі перебував на стаціонарному лікуванні. За вказаних обставин, 26.04.2017 адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Генеральної прокуратури України із спільною заявою про визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Однак, постановою старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 17.05.2017 відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000507. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить її охоронюваним законом правам та інтересам. Крім того, адвокат ОСОБА_3 просить поновити строк на подання даної скарги, оскільки первинна скарга на вказану постанову була подана 29.05.2017, тобто в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України, разом з тим, у зв`язку з необхідністю її доопрацювання, остання була відкликана до її розгляду по суті.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 та особа, в інтересах якої подана скарга ОСОБА_4 скаргу підтримали, посилаючись на викладені в скарзі обставини та доводи, просили скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова є обгрунтованою та законною.

Вивчивши скаргу, заслухавши особу, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_3 та особу, в інтересах якої подана скарга ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Постановою старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 17.05.2017 відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000507. Відмовляючи у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, слідчий зазначив, що під час досудового розслідування не встановлені дані, які свідчать про наявність події кримінальних правопорушень, що вказує на неможливість спричинення ОСОБА_4 шкоди. У зв`язку з цим, наявні, очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 не завдано шкоди, зазначеної у ст. 55 КПК України, а тому він не може бути залучений до провадження як потерпілий.

Виходячи зі змісту п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілого повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000507, рішення слідчого, належним чином не обґрунтоване та не вмотивоване.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з наведених положень випливає, що особа, вважається потерпілою з моменту подання нею заяви про вчинення кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Між тим, всупереч правилам вищенаведеної норми постанова слідчого належним чином не вмотивована та не містить обгрунтованого висновку про те, з яких даних слідчий встановив наявність підстав для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, які саме дані та докази є належними та достатніми, які вказують на те, що останній є особою, якому не завдано шкоди кримінальним правопорушенням, що розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, виходячи з положень ст.55 КПК України та враховуючи подану ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_3 заяву про залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілого, викладені у ній обставини, а також диспозиції кримінальних правопорушень щодо яких проводится досудове розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 набув права та обов`язки потерпілого.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи скарги знайшли своє підтвердження, разом з тим скарга підлягає частковому задоволенню в частині скасування постанови старшого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 17.05.2017, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000507 та зобов`язання слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017, вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017. В іншій частини скарги про зобов`язання слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507 залучити адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017 слід відмовити, оскільки вказані вимоги, є передчасними.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скасувати постанову старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017, щодо відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017, вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000507 відомості щодо якого внесено до ЄРДР 23.02.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1