Справа № 428/1059/17
Провадження № 11-сс/782/30/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши на відкритому судовому засіданні у режимі відеоконфернції апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 лютого 2017 року про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 2.02.2017 року задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Луганській області та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 строком до 4-х (чотирьох) місяців, на 60 днів з 03.02.2017р. по 03.04.2017р. з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 06.12.2016р. про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою із встановленням застави в розмірі 1000000 (одного мільйона) гривень.

Обставини кримінального правопорушення, як вони викладені в ухвалі слідчого судді, свідчать про те, що протягом грудня березня 2016року службові особи ПАТ «Лисичанськвугілля», а саме директор шахти ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_10 , начальник ділянки ПТК ОСОБА_11 , та інші невстановлені особи організували заволодіння вугільною продукцією підприємства шляхом незаконного її вивезення з території шахти та реалізацію на адресу ряду суб`єктів господарювання, зокрема ТОВ «Інтеренергоальянс», ТОВ «ЮСІБ», ТОВ «СВ-Домофон».

З цією метою ОСОБА_8 домовився зі ОСОБА_11 про умисне зниження ними відомостей про фактичне добування рядового вугілля по шахті за зміну у формі УПД-6. В свою чергу ОСОБА_11 систематично вносив недостовірні відомості про видобуток рядового вугілля по ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» за добу та відвантаження на адресу суб`єктів господарської діяльності.

Дані про кількість виданих стволу вагонеток вносились до «Журналу обліку рядового вугілля» (форма УПД-2) на підставі «Відомостей про добування рядового вугілля по шахті за зміну» (форма УПД-6).

Дані про «Відомості про добування рядового вугілля по шахті за зміну» (форма УПД-6) підписувались начальником змін (гірничими диспетчерами) та начальником ПТК ОСОБА_11 та затверджувалися директором ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_8 .

В подальшому на підставі «Відомостей про добування рядового вугілля по шахті за зміну» (форма УПД-6) складалися «Відомості про добування вугілля по шахті за зміну» (форма УПД-28), які затверджувалися директором ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_8 .

В метою подальшого вивезення вугільної продукції з території шахти особисто ОСОБА_8 або ОСОБА_11 , за вказівкою останнього, надавалися накази працівникам ділянки охорони ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» про безперешкодний пропуск вантажного автомобільного транспорту та невнесення відповідних відомостей до «Журналу виїзду» з підприємства.

Згідно висновку судово економічної експертизи № 8199 від 02.09.2016р. в результаті зниження обсягу виданого на поверхню вугілля на ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» встановлено нестачу вугілля марки ДРГ у загальній кількості 2291тонн, що становить суму 11290968,64грн.

5 грудня 2016 року слідчим відділом УСБ України в Луганській області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

На ухвалу суду захисниками ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, у якій зазначено, що слідчий суддя безпідставно взяв до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 2 та 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, хоча прокурором не наведено будь яких обґрунтувань наявності зазначених ризиків, а ризики лише тільки перелічені.

Необґрунтовано не прийняті до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю роботи і мешкання, де проживає разом із родиною, має добре соціальне оточення, є повним кавалером «Шахтарської справи», є Героєм народу України, відзначений як державними, так і відомчими і волонтерськими нагородами. Слідчим суддею не прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення по справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., де у п.п. 68,69 зазначено, що «суд постановив, що коли національні суди продовжують запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, щоразу використовуючи схожі, якщо не сказати, шаблонні формулювання, не продемонструвавши що вони насправді зважають на плин часу, тоді порушуються вимоги п. 3 ст. 5 Конвенції».

Змінивши свої апеляційні вимоги, вважаючи, що ОСОБА_8 необґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.3 ст.258 КК України захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді та не обирати до підозрюваного будь-яку міру запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, захисників та підозрюваного які підтримали доводи апеляції, думку прокурора який вважає апеляцію безпідставною, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, заслухавши слідчого ОСОБА_13 , перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 5 грудня 2016 року УСБ України у Луганський області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідством, а також слідчим суддю наведені обставини, про наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1,2,3,5 КПК України.

При цьому згідно ст.132 ч.5 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Судова колегія вважає, що органом досудового розслідування, та слідчим суддю не доведені ризики передбачені ст.177 ч.1 п.1,2,5 КПК України.

Перевіряючи ризик передбачений ст.177 ч.1 п.1 КПК України у вигляді можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 проживає в м.Лисичанську, який знаходиться у близькості від неконтрольованій органами України території де він має міцні соціальні зв`язки, також є тимчасово переміщеною особою і зареєстрований в м.Жданівка Донецької області де може переховуватися від органів досудового розслідування.

Судова колегія вважає, що зазначений ризик стосовно ОСОБА_8 не було підтверджено, і є припущенням, оскільки будь яких свідчень з приводу можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, надано не було.

В ухвалі слідчого судді вказано, що існує ризик передбачений ст.177 ч.1 п.2 КПК України: можливість знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Однак на думку судової колегії, запобігання зазначеної спроби ніяким чином не мотивоване та об`єктивними даними не підтверджено. Крім того, як вбачається з клопотання слідчого та ухвали слідчого судді всі необхідні слідчі дії з 05.02.2017 року по теперішній час стосовно вилучення, обшуку, арешту, доступу до речей і документів, огляду документів та інше, були виконані, що служить підставою для обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 за ч.5 ст.191 КК України.

Крім того, судова колегія вважає, що також не був ніяким чином підтверджений ризик передбачений ч.1 п.5 ст.177 КПК України стосовно вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

Слідчим у своєму клопотанні та слідчим суддею не наведено додаткових мотивів для обґрунтування необхідності збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилання слідчого судді на ст.177 ч.1 п.п.1,2,5 КПК України як на підставу для продовження дії запобіжного заходу з огляду на те, що це буде відповідати забезпеченню кримінального провадження, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином не обґрунтовано та не вмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.191 КК України, оскільки на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами а саме: показаннями свідків, протоколами слідчих експериментів, проколами обшуків, висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

При апеляційному розгляді був встановлений ризик передбачений ст.177 ч.1 п.3 КПК України, оскільки підозрюваний як посадова можливо може впливати на пояснення свідків по справі, так як не було надано відомостей про відсторонення його від посади.

Таким чином на думку колегії суддів, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим та прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України, але не доведене про недостатність застосування біль м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику зазначеному у клопотанні.

Згідно з ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

На думку колегії суддів, слідчим суддею не достатньо враховані дані про особу підозрюваного який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, був працевлаштований на керівній посаді, має бездоганне минуле, є повним кавалером «Шахтарської справи», Героєм народу України, відзначений як державними, відомчими і волонтерськими нагородами.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини дають підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді домашнього арешту, з обмеженнями передбаченими ст.194 КПК України.

Таким чином,колегія суддів вважає що апеляція захисників підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 2 лютого 2017 року якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Луганській області ОСОБА_13 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 строком до 4-х (чотирьох) місяців, на 60 днів з 03.02.2017 року по 03.04.2017 року з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 06.12.2016 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою із встановленням застави в розмірі 1000000 (одного мільйона) гривень скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Луганській області ОСОБА_13 продовженого з прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку здійснення досудового розслідування у Старобільскому СІЗО, до 5 квітня 2017 року із можливістю встановлення застави в розмірі 1000000 (одного мільйона) гривень.

Постановити нову ухвалу якою обрати стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, починаючі з 21 лютого 2017 року.

Заборонити ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 18-00 годин до 09-00 годин наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_8 :

-здати на зберігання до управління державної міграційної служби України в Луганський області паспорт для виїзду за кордон;

-не відлучатися із місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Контроль за виконанням ухвали суду, щодо обрання ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Лисичанський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Луганський області.

Апеляції захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити частково.

Копію ухвали суду спрямувати до Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганський області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1