Справа № 556/1396/16-к
Провадження № 1-кс/565/202/17
У Х В А Л А
06 червня 2017 року м.Вараш
Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
-головуючого - судді ОСОБА_1 ,
-судді ОСОБА_2 ,
-судді ОСОБА_3 ,
-секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
-прокурорів - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ,
-потерпілої - ОСОБА_7 ,
-представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 ,
-обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_12 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_16 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_17 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_18 ,
В С Т А Н О В И Л А:
В даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, зокрема: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбою), скоєного за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із проникненням у житло.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2017 року, строк дії якої закінчується о 17 годині 30 хвилин 12 червня 2017 року, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_13 на 60 (шістдесят) днів.
У судовому засіданні прокурори, які включені у групу прокурорів, що здійснюють повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні, та беруть участь у його розгляді в суді, (далі по тексту прокурори) ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повністю підтримали зазначене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 на 60 (шістдесят) днів з вищенаведених мотивів та обставин. Окрім цього, у підтвердження наявності обґрунтованої підозри та обвинувачення стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.3 ст.187 КК України і реальності ризику незаконного впливу з боку обвинувачених на потерпілих прокурори покликалися на показання, надані суду потерпілою ОСОБА_7 .
Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_8 і потерпіла ОСОБА_7 підтвердили наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 та просили суд задоволити клопотання прокурора. З показань потерпілої ОСОБА_7 слідує, що після вчинення злочину з боку нападників (обвинувачених) була погроза їх сім`ї фізичною розправою в разі звернення до правоохоронних органів, висловлена одним із них.
Потерпілий ОСОБА_19 у судове засідання не з`явився.
Ухвалою колегії суддів від 06 червня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_13 тимчасово видалений із залу судового засідання на одне судове засідання протягом 06 червня 2017 року на підставі ч.1 ст.330 КПК України у зв`язку з повторним порушенням ним порядку у залі судового засідання 06 червня 2017 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 вважає, що дане клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволенню не підлягає. При цьому адвокат ОСОБА_14 покликався на відсутність доказів у підтвердження існування ризиків, наведених у клопотанні прокурора. Згідно з доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 при пошкодженні металевого загородження, яке відокремлює обвинувачених від складу суду і присутніх громадян, та при відмові від виходу із спеціального автомобіля та конвоювання до залу судового засідання обвинувачений ОСОБА_13 не переслідував мети переховування від суду і перешкоджання кримінальному провадженню, а таким чином показував невідповідність умов його перебування відповідним стандартам.
Обвинувачені: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та їх захисники - адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 відповідно, а також захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою з мотивів його необґрунтованості.
Ухвалою колегії суддів від 16 травня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_15 видалений із залу судового засідання на весь час судового розгляду на підставі ч.1 ст.330 КПК України у зв`язку з неодноразовими порушеннями ним порядку судового засідання та непідкоренням розпорядженням головуючого під час здійснення судового провадження, в тому числі у судовому засіданні 16 травня 2017 року.
У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Заслухавши думки учасників процесу, за наявними доказами, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 та наявність підстав для його задоволення.
Колегія суддів вважає, що надані суду матеріали та висновок органу досудового розслідування свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Показання потерпілої ОСОБА_7 , надані суду під час її допиту 06 червня 2017 року, вказують на наявність підстав для «розумної підозри» щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_13 до злочину розбою, скоєного за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із проникненням у житло, у вчиненні якого він обвинувачується у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим із плином часу пред`явлене ОСОБА_13 обвинувачення не послабилось.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 проживає в м.Кіровоград на території, віддаленій від місця знаходження Кузнецовського міського суду Рівненської області, на розгляд якого надійшло дане кримінальне провадження, не має постійного місця роботи, має незняту і непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на території Рівненської області не за місцем проживання, у період випробування та іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, встановленого вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград від 05 вересня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, допустив порушення взятих зобов`язань, за що отримав попередження кримінально-виконавчої інспекції в зв`язку з неявкою на реєстрацію 01 грудня 2015 року без поважної причини. З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 29 січня 2016 року /т.3 а.с.197/ слідує, що ОСОБА_13 був затриманий начальником слідчого відділення Володимирецького ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_20 29 січня 2016 року о 02 годині 50 хвилин в м.Кузнецовськ Рівненської області з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.208 КПК України, - якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Окрім цього, на наявність ризику переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вказує подальша негативна поведінка обвинуваченого ОСОБА_13 під час судового розгляду кримінального провадження, яка спрямована на створення обставин неможливості проведення судових засідань та свідчить про затягування ним судового провадження і відтермінування розгляду справи по суті (повторне порушення порядку у залі судового засідання 13 вересня 2016 року і 14 вересня 2016 року, пошкодження 13 вересня 2016 року металевого загородження, яке відокремлює обвинувачених від складу суду і присутніх громадян, необгрунтована відмова від виходу із спецавтомобіля та конвоювання до залу судового засідання 14 вересня 2016 року і 21 вересня 2016 року, неодноразове порушення порядку у залі судового засідання, та подальші порушення порядку у залі судового засідання, в тому числі 13 квітня 2017 року, самовільне виключення відеозв`язку та залишення приміщення, з якого здійснювалась трансляція судового засідання 18 квітня 2017 року під час проголошення повних текстів ухвал про продовження строку тримання під вартою від 13 квітня 2017 року, 16 травня 2017 року та 06 червня 2017 року).
Існування ризику здійснення незаконного впливу на потерпілих підтверджується їх показаннями щодо погрози їх сім`ї вчинення фізичної розправи в разі звернення до правоохоронних органів, висловленої зі сторони групи нападників одним із них після вчинення злочину (показаннями потерпілої ОСОБА_7 , наданими суду 06 червня 2017 року щодо обставин події злочину і дій кожного із обвинувачених, та наданими неодноразово у судових засіданнях під час розгляду попередніх клопотань прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою показаннями потерпілого ОСОБА_19 , який на даній стадії ще не надавав суду показань по суті обвинувачення).
Відсутність у обвинуваченого легальних заробітків, доходів для забезпечення у достатньому обсязі потреб для його існування, наявність непогашеної попередньої судимості та негативна поведінка обвинуваченого у залі судового засідання (пошкодження металевого загородження, яке відокремлює обвинувачених від складу суду і присутніх громадян), свідчить про його суспільну небезпечність та вказує на існування високого ступеню ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії»).
Продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 в даному випадку також виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, який, є першим завданням кримінального провадження згідно з ст.2 КПК України та, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Виходячи із вищезазначених обставин, доведених у ході розгляду клопотання прокурора ОСОБА_5 , і зазначених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку єдиним надійним запобіжним заходом, який забезпечить явку обвинуваченого ОСОБА_13 до суду, є тримання його під вартою, строк якого необхідно продовжити до 60 (шістдесяти) днів. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і буде недостатнім для запобігання його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні. При цьому колегією суддів також враховано тяжкість злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_13 , зокрема те, що це особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, яке в свою чергу підвищує ступінь ризику переховування обвинуваченого від суду.
Оскільки обвинуваченому ОСОБА_13 інкримінується вчинення злочину, скоєного із застосуванням насильства та погрозою його застосування, суд з врахуванням наведених підстав і обставин продовження строку тримання під вартою відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України вважає за належне розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначати.
Таким чином, аргументи «за» і «проти» звільнення ОСОБА_13 з-під варти, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, наведені на підставі фактичних даних та не оцінювались судом абстрактно. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оцінений не лише на підставі ступеня тяжкості можливого покарання, а й з врахуванням вищевказаних конкретних фактів, які підтверджують існування такої небезпеки.
При прийнятті даного судового рішення колегія суддів також прийняла до уваги, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження по суті до закінчення дії ухвали суду від 13 квітня 2017 року, тобто до 17 години 30 хвилин 12 червня 2017 року, є об`єктивно неможливим у зв`язку із значним обсягом доказів, які підлягають дослідженню, віддаленістю місця судового розгляду від місця проживання потерпілих, свідків і місцязнаходження захисників обвинувачених, а також зумовлено неявками у судові засідання учасників кримінального провадження, застосуванням обвинуваченими процесуальних заходів з метою затримання провадження, неодноразовою заміною захисників обвинувачених і вступом в процес нових захисників за ініціативою обвинувачених, неодноразовим заявленням відводів колегії суддів, прокурору, захиснику, що не було викликано необхідністю, та самою негативною поведінкою обвинувачених у судових засіданнях (порушення порядку в судових засіданнях та зловживання правами), що свідчить про перешкоджання обвинуваченими встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя.
Наявні у справі матеріали, які характеризують обвинуваченого за місцем його проживання та нинішнім місцем його утримання в Рівненському слідчому ізоляторі, в тому числі щодо стану здоров`я, не спростовують вищезазначених висновків суду щодо наявності обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились та виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 , недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків та наявності обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи наведені обставини, в даному випадку колегія суддів визнала клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 на 60 (шістдесят) днів обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, ч.1 ст.372, ст.ст.376, 392 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання прокурора, який бере участь у розгляді кримінального провадження в суді, ОСОБА_5 від 01 червня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 на 60 (шістдесят) днів.
Дана ухвала суду про продовження строку тримання під вартою закінчує свою дію о 20 годині 00 хвилин 05 серпня 2017 року.
Виконання ухвали суду покласти на Головне управління Національної поліції України в Рівненській області (Кузнецовський відділ поліції та ізолятор тимчасового тримання №2) і Рівненський слідчий ізолятор.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали суду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Оголошення повного тексту даної ухвали суду учасникам судового провадження призначити на 11 годину 30 хвилин 08 червня 2017 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3