Справа № 1-257/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/4/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

цим вироком:
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт. Немирів, Яворівського району, Львівської області, жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, несудимого, непрацюючого,
засуджено за ч.2 ст. 367 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на 1 рік, без сплати штрафу та звільнено його від покарання відповідно до вимог ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді підписки про невиїзд скасовано.
Вирішено питання з речовими доказами по справі.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 24 травня 2009 року, близько 00 год. 45 хв., співробітниками БКОЗ СБУ у Львівській області під час проведення оперативно-розшукових заходів на території Річківської сільської ради, Жовківського району, Львівської області на відстані 800 метрів від виїзних воріт пункту пропуску «Рава-Руська» було затримано в напрямку руху з Республіки Польща в Україну вантажний автомобіль марки «Ман», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_10 , яким громадянин України ОСОБА_11 контрабандним способом ввозив в Україну вантаж партії товару: одягу, взуття, репродукції картин і фарби, всього 125 168 штук, загальною вартістю 468 068, 59 грн., що становить великий розмір контрабанди.
23 травня 2009 року, близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_11 з метою контрабандного ввезення на митну територію України зазначеної вище партії товару до митного контролю та митного оформлення на митному посту «Рава-Руська» було подано підроблені ним документи: вантажну митну декларацію № 209100579/9/000312, митну декларацію на ім`я громадянина республіки Польща ОСОБА_12 , інвойс № 98000891 про нібито ввезення автомашиною марки «Ман», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажу «пряжа з синтетичних волокон» в кількості 307 картонних коробок, вагою 3 242 кг., країна походження Туреччина та «колготки жіночі з синтетичних волокон» в кількості 1 800 штук, вагою 432 кг., країна походження Китай, загальною вартістю 31 409,56 грн.
Митне оформлення та митний контроль товарів та транспортного засобу згідно вищевказаної вантажної митної декларації було доручено головному інспектору сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_7 , який будучи призначеним, згідно наказу № 288 К від 23 квітня 2009 року по Львівській митниці на вищевказану посаду, будучи службовою особою вказаного митного органу, працівником правоохоронного органу та перебуваючи на службі, 24 травня 2009 року, шляхом неналежного виконання своїх службових та функціональних обов`язків, передбачених ст. ст. 40 та 70 Митного Кодексу України, «Порядком здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації», затвердженого наказом ДМС України № 314 від 20 квітня 2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 квітня 2005 року за № 439/10719, та п.п. 2.1, 2.2, 2.7, 2.9 посадової інструкції головного інспектора СМО № 4 ВМО № 1 м/п «Рава-Руська», затвердженої начальником Львівської митниці ДФС України 22 квітня 2009 року, через несумлінне ставлення до них, а також шляхом самовільного спрощення процедури митного контролю задекларованої партії товару та проведення неналежного митного огляду під час митного оформлення в режимі «імпорт» вищевказаного вантажу одягу, взуття, репродукцій картин і фарби в кількості 125 168 штук, не здійснив передбачених вищевказаними нормативними документами дій по виявленню прихованого контрабандного товару, в результаті чого зазначений вантаж виявлений не був, а був випущений ним у вільний обіг на території України 24 травня 2009 року, близько 00 год. 35 хв.
В результаті вказаного неналежно проведеного митного контролю товарів, які вищевказаним транспортним засобом 23 травня 2009 року ввозились в Україну ОСОБА_11 , ОСОБА_7 було стягнуто митних платежів та зборів на суму 11 843,10 грн. Натомість сума податків, зборів, інших обов`язкових платежів, які підлягали сплаті при ввезенні на митну територію України вищевказаного товару, станом на 23 травня 2009 року складали: ввізне мито 119 960 грн. 54 коп. /Закон України «Про митний тариф України № 2371-111 від 05.04.2011 року/, та податок на додану вартість 117 605 грн. 83 коп. /Закон України «Про податок на додану вартість № 168-97 ВР від 03.04.1997 року/.
Таким чином, вказаною службовою недбалістю головного інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «РаваРуська» Львівської митниці ОСОБА_7 спричинено тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді недоплати до Бюджету України митних та інших обов`язкових платежів і зборів при розмитненні вищевказаної ввезеної партії товару на суму 225 723, 27 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а також істотну шкоду охоронюваним кримінальним законом відносинам у сфері службової діяльності, державним інтересам та завданням ДМС України щодо посилення боротьби з контрабандою та порушенням митних правил, передбаченими ст. 3 Митного кодексу України та Указом Президента України від 24 серпня 2000 року «Питання Державної митної служби України».
Не погоджуючись з вищевказаним вироком суду, засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали апеляції.
В апеляції засуджений ОСОБА_7 просить вирок суду відносно нього скасувати і справу закрити. Покликається на те, що даний вирок є необґрунтованим і незаконним, оскільки мотивувальна частина вироку передрукована з обвинувального висновку, досудове і судове слідство по справі проведено однобічно і неповно, не досліджено обставин, з`ясування яких має істотне значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано кримінальний закон.
Зокрема, вважає, що висновок суду спростовується доводами, викладеними у висновку науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення деяких норм митного законодавства України. По справі не здобуто доказів, які б вказували, що несплата митних платежів і зборів на суму 225 723, 26 грн. була спричинена діями ОСОБА_7 . Факт виявлення чи невиявлення службовими особами митниці контрабанди не впливає на розмір сплати митних платежів і зборів, оскільки митна вартість товарів, які переміщаються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування податків і зборів визначається на підставі заяви власника цих товарів чи уповноваженої ним особи за умови надання підтверджуючих документів, які можна ідентифікувати з наявними товарами. Митні платежі і збори нараховуються на задекларований товар. На товар, який переміщується через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом контрабанди, відомості про який відсутні в офіційно поданих документах, митні та інші обов`язкові платежі не справляються, наступають наслідки за ст. 201 КК України або за ст. 352 МК України.
За таких обставин, на думку апелянта, в його діях відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, відсутній зв`язок між діяннями підсудного та настанням суспільно-небезпечних наслідків, а протиправні наслідки у вигляді несплати митних платежів і зборів на суму 225 723 грн. 26 коп. настали внаслідок протиправних дій особи, яка вчинила контрабанду. При цьому вказує, що зв`язку між його діями та «тяжкими наслідками» не може бути.
Також вказує, що він не порушував ст. ст. 40, 70 Митного Кодексу України та п.п. 2.1, 2.2, 2.7 Посадової інструкції, а діяв згідно з чинним законодавством, сумлінно і добросовісно.
Також вказує, що суд не допитав як свідків осіб, які були очевидцями події та могли повідомити відомості, які мають значення для розгляду справи, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_13 .
Крім того, вказує, що суд покликався, як на доказ вини засудженого на речовий доказ предмет контрабанди, а саме: товар одяг, взуття, тканини, пряжі, репродукції картин, фарби, однак такий речовий доказ в межах даної кримінальної справи не досліджувався та відсутній, перевірити його достовірність неможливо, оскільки такий реалізований. Огляд, вилучення, оцінка вартості товару проводилась без власника чи уповноваженої особи. Товарознавчу експертизу проводила особа, яка не мала права бути експертом у даній кримінальній справі.
Адвокат ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_14 в своїй апеляцій просить вирок суду скасувати і справу закрити, оскільки в діяннях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України. Зазначає про те, що даний вирок є необґрунтованим і незаконним, оскільки мотивувальна частина вироку передрукована з обвинувального висновку, досудове і судове слідство по справі проведено однобічно і неповно, не досліджено обставин, з`ясування яких має істотне значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано кримінальний закон.
Зокрема зазначає, що ОСОБА_7 проводив митний огляд вантажу у відповідності з чинним законодавством та у відповідності до своєї посадової інструкції. Вважає, що митний огляд інспектором митниці проводиться виключно за наявності потреби, зокрема, якщо поданих документів недостатньо для прийняття рішення про повноту та/або достовірність відомостей, що перевіряються, тобто лише за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності заявлених даних. Відкриття вантажних приміщень, транспортних засобів, упаковки, тари здійснюється лише у разі проведення поглибленого огляду, з метою виявлення прихованого переміщення товару. При цьому, як видно з матеріалів справи, документів, долучених до неї, показань свідків, не вбачається підстав для ініціювання проведення поглибленого огляду в період проведення митного контролю ОСОБА_7 під час інкримінованих йому діянь.
Крім того, зазначає, що жодний нормативно-правовий акт України не передбачає і не може передбачати обов`язку посадових осіб митних органів щодо нарахування та справляння податків і зборів з контрабанди. Такі податки і збори справляються лише із задекларованих товарів на підставі їх митної вартості. В даному випадку в дохід держави згідно з чинним законодавством стягуються не податки та збори, а зараховуються кошти від реалізації всього контрабандного товару, що підлягає конфіскації. За таких обставин, в діях ОСОБА_7 відсутня кваліфікуюча ознака ч.2 ст. 367 КК України тяжкі наслідки, а також взагалі відсутній склад злочину, передбачений ст. 367 КК України.
Відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 367 КК України, також стверджується й показами свідків по справі, жоден з яких не давав показань, які б давали підстави вважати, що в діях ОСОБА_7 є склад злочину.
Також зазначає, що товарознавча експертиза по справі проведена з порушенням вимог закону, оскільки проводилась особою, яка не мала на це права. Експерт ОСОБА_15 не була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.
Також у справі відсутні речові докази, посилання на які не може бути доказом вини ОСОБА_7 .
Суд також у вироку покликається на акт проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД № 209100579/9/000312 від 23.05.2009 року. Даний акт підписав також ОСОБА_13 , на якого в силу службових обов`язків було покладено боротьбу з контрабандою та порушенням митних правил. Однак, суд фактично відмовився допитати в судовому засіданні ОСОБА_13 як свідка.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підтримання поданих апеляцій, виступ прокурора на заперечення доводів апеляцій, розглянувши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_11 , який визнав вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 201, ч.1 ст. 358 КК України, а саме в тому, що з приховуванням від митного контролю 23 травня 2009 року він перемістив через митний кордон України товар в кількості 125 168 шт., які в РП придбав за 30 000 доларів США, та ствердив, що з цією метою підробив усі товарно-супровідні документи на товар; показаннями свідка ОСОБА_10 , який ствердив, що за вказівкою ОСОБА_11 23 травня 2009 року автомобілем марки «Ман», р.н. НОМЕР_1 , через пункт пропуску «Гребенне-Рава-Руська» він здійснював перевезення товару, ствердив, що ОСОБА_11 займався розмитненням товару та оформленням товарно-супровідних документів; показаннями митних брокерів ТзОВ «Львівзовніштранс» ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які ствердили, що займалися оформленням вантажної митної декларації, свідок ОСОБА_17 ствердила, що огляд товару здійснював інспектор ОСОБА_7 ; поясненнями свідків інспекторів митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та ОСОБА_20 , які ствердили, що інспектор ОСОБА_7 здійснював митний контроль та митне оформлення товару; примірниками ВМД № 209100579/9/000312 від 23 травня 2009 року, реєстром платежів по декларації № 5930, заявою на переказ готівки, квитанцією № 1/5 від 23 травня 2009 року, запитом № 209100579/9/000312, електрографічною копією листа відповіді № 01-09/264 від 5 березня 2009 року, електрографічною копією договору митно-брокерського обслуговування від 28 січня 2009 року, електрографічною копією державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/12538 від 28 березня 2009 року, електрографічною копією державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/12539 від 28 березня 2009 року, електрографічною копією першої сторінки паспорта громадянами РП серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_12 , інформаційним аркушем митного контролю товарів за ВМД № 209100579/9/000312 від 23 травня 2009 року, на підставі яких 23 травня 2009 року ОСОБА_21 пройшов митний контроль на митному посту «Рава-Руська» під час ввезення ним вищевказаного контрабандного товару; актом про проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД № 209100579/9/000312 від 23 травня 2009 року, який 23 травня 2009 року підробив ОСОБА_11 на митному посту «Рава-Руська» під час ввезення ним вищевказаного контрабандного товару; інвойсом № 98000891 від 20 травня 2009 року, електрографічною копією експортної декларації № PL від 20 травня 2009 року, електрографічною копією пакувального листа № 009800891 від 20 травня 2009 року, які з метою вищевказаного контрабандного ввезення товару підробив ОСОБА_11 та в подальшому використав в пункті пропуску «Рава-Руська»; контрольним талоном № 320580 від 23 травня 2009 року, на підставі якого було здійснено митне оформлення контрабандно ввезеного ОСОБА_11 товару; протоколом огляду від 20 серпня 2009 року товару одягу, взуття, тканини, пряжі, лакофарбової продукції та репродукцій картин в кількості 125168 шт., який ОСОБА_11 був незаконно переміщений з приховуванням від митного контролю через митний кордон України.

Апеляційні доводи засудженого ОСОБА_7 про невідповідність вироку вимогам кримінально-процесуального закону, а висновків суду фактичним обставинам справи, про істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, однобічність судового розгляду колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Твердження засудженого та його захисника в апеляціях про відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину не відповідають фактичним обставинам справи, а тому колегія суддів їх до уваги не бере.

У справі достовірно встановлено той факт, що 23 травня 2009 року, близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_7 вчинив неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді недоплати до бюджету України митних та інших обов`язкових платежів і зборів при розмитненні вищевказаної ввозимої партії товару на суму 225723,26 гривень, а також істотну шкоду охоронюваним кримінальним законом відносинам у сфері службової діяльності, державним інтересам та завданням ДМС України щодо посилення боротьби з контрабандою та порушенням митних правил.

Об`єктивними доказами заниження вартості товарів є висновки експертиз: товарознавчої № 164/Z-09 від 23 жовтня 2009 року, якою встановлено, що вартість вищевказаного товару одягу, взуття, тканини, пряжі, лакофарбової продукції та репродукцій картин, який 23 травня 2009 року ОСОБА_11 було незаконно, контрабандним способом, з приховуванням від митного контролю переміщено через митний кордон України вантажною автомашиною марки „Ман, р.н. НОМЕР_1 , з причепом, р.н. НОМЕР_2 , становить 468068,59 гривень, що складає великий розмір контрабанди; почеркознавчої № 80 від 6 серпня 2009 року, якою встановлено, що виконавцем підпису та рукописних записів у пасажирській митній декларації на вантаж жіночих колгот та пряжі на прізвище ОСОБА_12 від 23 травня 2009 року є ОСОБА_11 ; криміналістичної № 79 від 6 серпня 2009 року, якою встановлено, що відтиски особистої номерної печатки «№ 320 Львівська митниця», які проставлені у контрольному талоні серії ЛВЗ № 320580, трьох примірниках ВМД № 209100579/9/000312 з додатковими аркушами, пасажирській митній декларації на вантаж жіночих колгот та пряжі на прізвище ОСОБА_22 від 23 травня 2009 року та її електрографічній копії, інвойсі № 98000891 від 20 травня 2009 року та його електрографічній копії, пакувальних листах до інвойсу № 009800891 від 20 травня 2009 року та його електрографічній копії, електрографічній копії Оховіча № АТ 4822416, польській експортній декларації № 08PL362010E0150115 та її електрографічній копії, запиті № 209100579/9/000312 від 23 травня 2009 року відповідають відбиткам ОНП № 320 Львівської митниці; почеркознавчої № 216 від 10 грудня 2009 року, якою встановлено, що виконавцем підписів від імені ОСОБА_7 у ВМД № 209100579/9/000312 від 23 травня 2009 року, акті про проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД № 209100579/9/000312 від 23 травня 2009 року, запиті № 209100579/9/000312 від 23 травня 2009 року, інформаційному аркуші митного контролю за ВМД № 209100579/9/000312 є ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі дав оцінку показанням засудженого в тій частині, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 367 КК України, й правильно не взяв їх до уваги, розцінивши як такі, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

На виконання вимог закону суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув усі обставини справи в їх сукупності, поклав в основу вироку об`єктивні докази, досліджені в судовому засіданні, та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості засудженого у вчиненні злочину.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необґрунтованими також апеляційні доводи засудженого та його захисника щодо неправильної оцінки судом доказів у справі, зокрема, висновків товарознавчої експертизи по справі, яка, на думку апелянтів, проведена з порушенням вимог закону, оскільки проводилась особою, яка не мала на це права.
Так, товарознавча експертиза № 164/Z-09 від 23 жовтня 2009 року проведена спеціалістом ОСОБА_23 у відповідності до вимог Закону України «Про судову експертизу» № 4038-ХІІ від 25.02.1994 року.
Частиною четвертою ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» № 4038-ХІІ від 25.02.1994 року передбачено, що для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Також ч.2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» № 4038-ХІІ від 25.02.1994 року передбачено, що особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках,

передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим

фахівцям з відповідних галузей знань.

Тому доводи апеляцій в частині, що товарознавча експертиза проведена особою, яка не мала на це права, не заслуговують на увагу та спростовуються положеннями даного Закону.

Як на спростування вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 покликаються на відсутність у діях ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, оскільки кваліфікуюча ознака даного злочину спричинення тяжких наслідків не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи.
Так, обов`язковою ознакою об`єктивної сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, є настання тяжких наслідків.
Згідно п.4 примітки до ст. 364 КК України тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Пункт 5 Розділу ХХ Перехідних положень Пдаткового кодексу України передбачає, що "Якщо норми іншиx законів містять посилання нa неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тo для цілей їх застосування використовуєтьcя сума в розмірі 17 гpивень, крім норм адміністративного тa кримінального законодавства в чaстині кваліфікації злочинів абo правопорушень, для якиx сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється нa рівні податкової соціальної пільги, визнaченої підпунктом 169.1.1 пyнкту 169.1 статті 169 рoзділу ІV цьогo Кодексу для відповідного року."

Податкова соціальна пільга визначалася Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-ІУ від 22.05.2003 року, який був чинним станом на 23.05.2009 року.
Відповідно до пункту 6.1.1 ст. 6 даного Закону податкова соціальна пільга становить 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» № 835-УІ від 26.12.2008 року визначено, що з 1 січня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати становив 605 гривень.

Враховуючи вищезазначене податкова соціальна пільга у 2009 році становила 302 грн. 50 коп. (50 % від 605 грн.). Тяжкими наслідками згідно ч.2 ст. 367 КК України вважаються такі наслідки, які у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що у 2009 році становило 75 625 грн. (250х302,5).

Таким чином, шкода, яка спричинена внаслідок недбалого виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (сума обов`язкових платежів і зборів становить 225 723,26 грн.)

Як на однобічність судового слідства засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 покликається на те, що суд першої інстанції не допитав як свідка ОСОБА_10 , який був очевидцем події. Так, судом першої інстанції в судовому засіданні було оголошено показання даного свідка, дані ним на досудовому слідстві, що не суперечить ст. 306 КПК України, 1960 року.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції повно й всебічно дослідив обставини справи і свої висновки виклав у вироку.

Те, що в суді першої інстанції не було допитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 не вплинуло на правильність і законність судового рішення.

До того ж при апеляційному розгляді справи всі учасники процесу, в тому числі апелянти засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 , не заявили про необхідність допиту даних свідків

Суд першої інстанції правильно покликався у вироку на показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , оскільки ці показання в цілому узгоджуються між собою, а в сукупності з іншими доказами у справі дали підстави для висновку про те, що у діях ОСОБА_7 є склад злочину, передбачений ч.2 ст. 367 КК України.

Твердження апелянтів про те, що жоден свідок не давав показань, які б підтверджували вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину матеріалами справи не підтверджуються.

Щодо доводів апеляції про те, що у справі відсутні речові докази та посилання на такі не може бути доказом вини ОСОБА_7 , то з такими колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 79 КПК України, 1960 року, речові докази повинні бути уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і приєднані до справи постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду. Речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 80 КПК України, 1960 року, речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи. Речові докази, які можуть швидко зіпсуватися і які не можуть бути повернуті володільцеві, негайно здаються відповідним державним або кооперативним організаціям для реалізації. Коли потім виникне необхідність у поверненні речових доказів, то організації, які їх одержали, повертають взамін такі самі речі або сплачують їх вартість по державних цінах, що існують в момент повернення.

Так, згідно постанови слідчого від 21 серпня 2009 року предмети контрабанди - товар одягу, взуття, тканини, пряжі, лакофарбової продукції та репродукцій картин в кількості 125168 шт. визнані речовими доказами (Том 2 а.с. 203-208).

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 164/Z-09 від 23 жовтня 2009 року строк зберігання зазначеного товару був обмежений сезоном продажу, нереалізовані товарні залишки переходять у категорію стоків з суттєвим зниженням їх вартості або терміном придатності (Том 2 а.с. 4-147).

Як вбачається з Договору комісії № 165 від 5 листопада 2009 року зазначений вище товар був реалізований.

Враховуючи вищенаведене, зазначені предмети контрабанди були об`єктом злочинних дій, такі були виявлені та вилучені відповідно до вимог КПК України, 1960 року, та визнані речовими доказами, щодо них була проведена товарознавча експертиза, тому суд першої інстанції під час розгляду даної кримінальної справи вірно покликався у вироку на зазначені докази вини засудженого.

Колегія суддів дійшла до висновку, що вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст. ст. 321-339 КПК України, 1960 року, є законним і обґрунтованим та такий слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 379 КПК України /в ред. 1960 року/, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляції засудженого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4