Справа № 457/1167/16-к
провадження №1-кс/457/157/16
УХВАЛА
28 листопада 2016 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого від 10 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Трускавецького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та на постанову про накладення арешту на майно № 132-0436 від 27 вересня 2012 року, видану начальником слідчого відділу Трускавецького міського відділу ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 , в частині накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Трускавецького міського суду зі скаргою на постанову слідчого від 10 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Трускавецького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та на постанову про накладення арешту на майно № 132-0436 від 27 вересня 2012 року, видану начальником слідчого відділу Трускавецького міського відділу ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 , в частині накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Свою скаргу мотивують тим, що слідчим відділом Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000034 від 19 червня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого були визнані потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . У рамках вказаного провадження за їхньою заявою начальником СВ Трускавецького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 було накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 задля унеможливлення відчуження цих квартир ОСОБА_7 на користь третіх осіб. На даний час потреба в арешті зазначених квартир відпала потреба, оскільки рішенням Трускавецького міського суду від 08 листопада 2013 року у цивільній справі № 457/1332/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області, міського голови м. Трускавця ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності позов задоволено, зокрема: визнано незаконними та скасовано підпункти 1.10, 1.11, 1.12 пункту 1 рішення Виконавчого комітету Трускавецької міської ради №229 від 25.08.2011 року «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна»; визнано незаконними та скасовано Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , видані 07.12.2011 року ОСОБА_7 . Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради; визнано за ОСОБА_3 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 . На підставі рішення суду державним реєстратором ОСОБА_9 28 вересня 2016 року внесено відповідні дії до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та проведено державну реєстрацію права власності на квартири. Однак з Інформаційних довідок випливає, що на цих квартирах існує державна реєстрація обтяжень на підставі постанови про накладення арешту на майно № 132-0436 від 27 вересня 2012 року, видана начальником СВ Трускавецького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 . Арешт було накладено на майно ОСОБА_7 , за яким на той час були зареєстровані квартири і який був позбавлений в подальшому права власності на ці квартири відповідно до рішення суду від 08 листопада 2013 року. ОСОБА_4 05 жовтня 2016 року подано клопотання про часткове скасування постанови про накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . 01 листопада 2016 року ними було отримано постанову про відмову в задоволенні клопотання від 10 жовтня 2016 року, підписану заступником начальника СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 . Просять скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 10 жовтня 2016 року, видану заступником начальника СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , та скасувати постанову про накладення арешту на майно № 132-0436 від 27 вересня 2012 року, видану начальником СВ Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 в частині накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Скаржники у судове засідання не з`явилися, просили проводити розгляд скарги у їхній відсутності.
Представники Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області та Дрогобицької місцевої прокуратури у судове засідання не з`явилися, не повідомили суду про причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000034, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області № 229 від 25 серпня 2011 року «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» на ОСОБА_7 оформлено право власності на квартири у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_7 , зокрема, на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 . Відповідно до постанови про накладення арешту на майно від 27 вересня 2012 року начальника СВ Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , де б таке не знаходилося і в чому воно б не виражалося. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 38042074 від 28 вересня 2012 року заборону відчуження було накладено на квартиру АДРЕСА_10 , з Витягу № 38042835 від 28 вересня 2012 року - на квартиру АДРЕСА_11 , з Витягу № 38042516 від 28 вересня 2012 року - на квартиру АДРЕСА_3 . У подальшому рішенням Трускавецького міського суду від 08 листопада 2013 року визнано незаконними та скасовано підпункти 1.10, 1.11, 1.12 пункту 1 рішення Виконавчого комітету Трускавецької міської ради №229 від 25.08.2011 року «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна»; визнано незаконними та скасовано Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , видані 07.12.2011 року ОСОБА_7 . Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради; визнано за ОСОБА_3 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 . Вказане рішення суду набрало законної сили. Цим же рішенням суду встановлено, що ОСОБА_7 , всупереч укладеним договорам, та приховуванням від відповідача Трускавецької міської ради своїх правовідносин з позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ), оформив право власності на спірні квартири на своє ім`я. Відповідно до Інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_11 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_8 у цьому ж будинку ОСОБА_3 . У цих же витягах вказано, що на кожен з об`єктів нерухомого майна накладено обтяження постановою про накладення арешту на майно, серія та номер 132-0436 від 27 вересня 2012 року начальника СВ Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівської області ОСОБА_6 ; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 2 статті 131 КПК України наведений вичерпний перелік заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
Згідно з ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Постанова начальника СВ Трускавецького МВ ГУМВС України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно від 27 вересня 2012 року винесена на підставі ст.ст. 125, 126, 130 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотання підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до переконання, що арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 слід скасувати, оскільки ці об`єкти нерухомого майна не належать на праві приватної власності підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000034 ОСОБА_7 , як це встановлено рішенням Трускавецького міського суду від 08 листопада 2013 року. Застосування такого захисту забезпечення кримінального провадження як арешт майна порушує права та інтереси осіб, у власності яких це майно перебуває.

Що стосується вимоги скаржників скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 10 жовтня 2016 року, видану заступником начальника СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , то слідчий суддя вважає, що у цій частині у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Як зазначено ст. 4 КПК України, кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбаченому цим кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому кодексу.
Повноваження слідчого у ході здійснення досудового розслідування визначені ст. 40 КПК України, серед яких не передбачено повноваження скасовувати накладений арешт на майно. Натомість, як уже було зазначено вище, порядок скасування арешту майна передбачений ст. 174 КПК України, де передбачено, що клопотання про арешт майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про відмову в задоволенні клопотання від 10 жовтня 2016 року, видана заступником начальника СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, -
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати арешт на майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , накладений постановою начальника СВ Трускавецького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 27 вересня 2012 року.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1