У Х В А Л А
15.02.2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
в с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду надійшла скарга ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що він звернувся до ВП Рівненського гарнізону із заявою про внесення до ЄРДР відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України. Свою заяву мотивує тим, що 03 квітня 2013 року йому працівниками СБУ в Рівненській області було повернуто його автомобіль, який знаходився на території УСБУ, в якому було відсутнє його майно, а саме: набір автомобільних ключів, автомобільний домкрат, пральний порошок вагою 5 кг. та коньяк. Таким чином, працівники УСБУ здійснили крадіжку його особистих речей чи під час транспортування автомобіля чи під час його перебування на території УСБУ. Однак ВП Рівненського гарнізону йому відмовлено у внесення в ЄРДР вказаних відомостей.
В судовому засіданні скаржник просив скаргу задовольнити з викладених в ній обставин.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки даних про те, що вищевказане майно скаржника знаходилось в його автомобілі немає, що підтверджується відповідними процесуальними документами.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги та надані матеріали, приходить до наступного висновку.
26 березня 2013 року відповідно до постанови про визнання речовими доказами, було визнано майно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 речовими доказами. 03 квітня 2013 року відповідно до акту приймання-передачі речових доказів, ОСОБА_3 прийняв, а УСБУ передало вищевказаний автомобіль. Із вказаної заяви вбачається, що скаржник будь-яких претензій щодо відсутності у нього вищевказаного майна не пред"являв, що підтверджується також розпискою від 03.04.2013 року.
Відповідно до протоколів огляду та допиту ОСОБА_3 , не встановлено в наявності в останнього набору автомобільних ключів, автомобільного домкрату, прального порошку вагою 5 кг. та коньяку. Крім того, починаючи з 2012 року, ОСОБА_3 по момент зверення до ВП Рівненського гарнізону 24.11.2016 року, жодного разу не заявляв відповідним правоохоронним та судовим органам про крадіжку з його автомобіля особистого майна.
На даний час вищевказане кримінальне провадження стосовно даних осіб знаходиться на розгляді в суді.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов"язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Виходячи із змісту даної норми прийняти та зареєтрувати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення є обов"язком слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та ресєтрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Для з`ясування всіх обставин, що мають значення для встановлення наявності чи відсутності в діях особи/осіб кримінально-караних дій слід внести відомості до ЄРДР за якими повно, об`єктивно та всебічно провести досудове розслідування, встановити всі обставини справи та винести законне, обґрунтоване рішення.
Згідно з п 1.2. ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом ГПУ від 17 серпня 2012 ркоу № 69, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи норму ст. 214 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що надходження заяви ( повідомлення) повинно бути саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину ( об"єкт, об"єктивна сторона, суб"єкт, суб"єктивна сторона).
Слідчий суддя вважає, що реєстрації підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підствами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об"єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов"язково внесені до ЄРДР.
Слідчий суддя вважає, що заявник у вказаній заяві наводить власні міркування та припущення щодо вчинення працівниками УСБУ кримінального злочину, оскільки в ній не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненими.
За таких обставин в задоволенні скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 305 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1