Справа № 369/618/17
Провадження № 1-кс/369/97/17
У Х В А Л А
іменем України
18.01.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000196 від 16.01.2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000196 від 16.01.2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 16.01.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

15.01.2017 року близько 11.20 год. невідомі особи перебуваючи на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , намагались таємно викрасти металевий вагончик, який належить ОСОБА_5 , але з причин, що не залежали від їх волі, не змогли довести свої дії до кінця.

16.01.2017 року слідчим за погодженням з прокурором місцевої прокуратури даним особам було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

17.01.2017 року за участі підозрюваного ОСОБА_6 було проведено огляд його мобільного телефону марки «Нокіа», в ході якого було вилучено сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка мала наступні позначення: НОМЕР_1 .

Дана сім-карта 17.01.2017 була визнана речовим доказом та приєднана до матеріалів кримінального провадження.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 повідомив, що він 16.01.2017 знайшов через мережу «Інтернет» номер служби евакуатора, зателефонував та домовився про послуги евакуатора на 11.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

З викладеного вбачається, що вказана сім-карта, яка вилучена у підозрюваного ОСОБА_6 , є доказом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

У даному випадку на сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка мала наступні позначення: НОМЕР_1 , слід накласти арешт для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаної речі як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

У даному випадку вказана сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка мала наступні позначення: НОМЕР_1 , зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використана як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, є достатні підстави вважати, що вище зазначена річ є знаряддям вчинення злочину.

Необхідність у арешті вказаного майна полягає та зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже для перевірки вказаних обставин необхідно провести необхідні слідчі дії (допит в якості свідка особи, яка приймала замовлення на здійснення перевезення, встановити з якого номеру був здійснений дзвінок, проведення одночасного допиту за участю підозрюваного та свідка, який приймав замовлення).

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У даному випадку слід накласти арешт майна з забороною користуванням, розпорядженням майном, так як існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий просив суд накласти арешт на сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка має наступні позначення: НОМЕР_1 та заборонити розпоряджатися та користуватися сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка має наступні позначення: НОМЕР_1 , підозрюваному ОСОБА_6 , незастосування якого може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 16.01.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

17.01.2017 року за участі підозрюваного ОСОБА_6 було проведено огляд його мобільного телефону марки «Нокіа», в ході якого було вилучено сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка мала наступні позначення: НОМЕР_1 .

Постановою ст. слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 17.01.2017 року сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка має наступні позначення: НОМЕР_1 , було визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000196, як речовий доказ.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання про необхідність його задоволення, оскільки слідчий у клопотанні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження вказаного майна як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка має наступні позначення: НОМЕР_1 .

Заборонити розпоряджатися та користуватися сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка має наступні позначення: НОМЕР_1 , підозрюваному ОСОБА_6 , незастосування якого може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1