Справа № 627/286/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.07.2017 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000085 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 01.12.2015 року вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 1 рік 6 місяців, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , згідно виконавчого листа Ізюмського міськрайонного суду Харківської області № 623/904/14-ц від 06 травня 2014 року, зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 12 березня 2014 року, до досягнення дітьми повноліття. Однак, ОСОБА_5 , діючи умисно, злісно ухиляючись від сплати аліментів, працюючи на тимчасових роботах та отримуючи певні кошти, не сплачував аліменти та не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, крім цього на облік до Краснокутського РЦЗ не став, в результаті чого за період з 01 липня 2016 року по 28 лютого 2017 року виникла заборгованість по аліментах в сумі 10452,00 грн., а всього заборгованість по аліментам, згідно довідки-розрахунку Краснокутського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 01.03.2017 року, становить 25463,02 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно не сплачував аліменти, хоч і мав тимчасові заробітки, офіційно не працевлаштовувався та на обліку в центрі зайнятості не перебував.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням особи ОСОБА_5 судом встановлено, що він осудний, раніше неодноразово судимий, перебуває на консультативному обліку у психіатричному кабінеті Краснокутської ЦРЛ з діагнозом легка розумова відсталість та згідно висновку судово-психіатричного експерта № 215 від 14.03.2017 року, страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Також, обвинувачений перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Краснокутської ЦРЛ та згідно акту № 56 судово-наркологічної експертизи від 14 березня 2017 року має синдром залежності до алкоголю, потребує лікування від алкоголізму, не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, на обліку в Краснокутському РЦЗ не перебуває, зареєстрований та проживає на території Краснокутської селищної ради, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не володіє.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у вигляді арешту. Крім того, суд зазначає, що обвинувачений, будучи раніше засуджений вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 01.12.2015 року, вчинив злочини у період іспитового строку, а отже покарання слід призначити за сукупністю вироків з застосуванням ч.1, ч.4 ст.71 КК України. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) місяця арешту, що згідно ст.72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю позбавлення волі.

Згідно ч.1, ч.4 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 01.12.2015 року та ОСОБА_5 остаточне покарання призначити у виді 2 (двох) років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1