У Х В А Л А

18 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 01 листопада 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушується питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку. При цьому засуджений заявив клопотання про поновлення строку на оскарження цих рішень в касаційному порядку, оскільки перебуваючи на стаціонарному лікуванні медичної частини виправної колонії, він не міг вчасно звернутись із касаційною скаргою.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Оскільки клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження містить достатні підстави для поновлення цього строку, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Разом із тим, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки у поданій скарзі ОСОБА_4 не погоджуючись із своїм засудженням за ч. 2 ст. 121 КК України, не навів доводів на обґрунтування неправильного застосування закону при юридичній оцінці діяння та порушення вимог кримінального процесуального закону, які визнаються істотними та є обов`язковими для скасування чи зміни судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Також, засуджений ОСОБА_4 даючи власну оцінку доказам, наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений не зазначає й конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляції на вирок суду з огляду на положення ст. 438 КПК України та зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 цього Кодексу.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Поновити засудженому ОСОБА_4 пропущений строк касаційного оскарження судових рішень щодо нього.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 01 листопада 2016 року щодо нього, залишити без руху.

Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строкнедоліків касаційної скарги, її буде повернутоособі, яка її подала.
Ухвала оскарженнюне підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2