Номер провадження: 11-кп/785/941/17
Номер справи місцевого суду: 492/766/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Арцизського районного суду Одеської області від 01 червня 2017 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт для усунення недоліків у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР від 27 лютого 2016 року за №0000137, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові Каплани Арцизського Одеської області, гр-на України, болгарина, освіта неповна середня, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.263, ч.1 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Арцизського районного суду Одеської області від 01 че6рвня 2017 року обвинувальний акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.263, ч.1 ст.296 КК України, повернуто прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті відсутнє формулювання пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Також суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на порушення вимог п.7 ч.2 ст. 191 КПК України, які виразились у тому, що органом досудового слідства не було зазначено в обвинувальному акті відомостей про наявність та розмір шкоди, спричиненої діями обвинуваченого, не зазначено відомостей про те, кому саме ця шкода була завдана, та не наведено підстав, на яких ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні розглядається як потерпіла особа.

Також суд першої інстанції встановив, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, а саме: вказаний реєстр не містить у собі найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, зокрема даних про внесення прокурором до ЄРДР відомостей про закінчення досудового розслідування.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій стверджує, що ухвала суду є незаконною, оскільки судом неправильно застосовані положення Кримінального процесуального кодексу України.

Так, прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України та містить формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 , яке наведено у формі короткого викладення тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується ОСОБА_8 , а посилання суду в ухвалі на рішення Європейського суду з прав людини на разі є недоречними, оскільки ці рішення стосуються саме судового розгляду, тому не можуть бути застосовані під час вирішення питань, які розглядаються судом в підготовчому засіданні.

Також прокурор в апеляційній скарзі вказує на безпідставність вказівки суду щодо відсутності інформації про прийняти під час досудового розслідування процесуальні рішення, оскільки, зазначені обставини не є підставою для повернення обвинувального акту.

Враховуючи викладене, прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явились. До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_10 надійшло клопотання в якому він просив провести судове засідання без його участі та участі обвинуваченого ОСОБА_8 , та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу про повернення обвинувального акту без змін.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення вказаної норми права апеляційний суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд апеляційної скарги прокурора за відсутності обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши обвинувальний акт, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.3 ч. ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обґрунтовуючи прийняте рішення про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків суд першої інстанції вказав, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_8 не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції і вважає їх передчасними.

Так, ч.4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У випадках коли обвинувачення є суперечливим або незрозумілим, суд в кожному окремому випадку, під час підготовчого провадження, може прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору для конкретизації обвинувачення.

Дослідивши зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , апеляційний суд дійшов висновку, що він містить всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення.

Поряд з цим, посилаючись у своїй ухвалі на той факт, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_8 не відповідає правовій кваліфікації злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суд безпідставно вийшов за межі свої повноважень щодо проведення лише підготовчого судового засідання, а натомість фактично зробив передчасні висновки щодо дій обвинуваченого, які в свою чергу мав би зробити лише під час проведення судового розгляду та розгляду кримінального провадження по суті.

Апеляційний суд наголошує, що лише під час розгляду кримінального провадження по суті, суд, згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України, дає оцінку висунутому прокурором обвинуваченню і у разі визнання особи винуватою, повинен у мотивувальній частині вироку викласти, формулювання обвинувачення, яке було визнано судом доведеним на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів зібраних під час здійснення досудового розслідування.

Дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , апеляційний суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам ст.291 КПК України, та містить викладені фактичні обставини кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування, а потім чітко і конкретно сформульовано обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_8 , в якому викладені обставини, які на думку сторони обвинувачення, свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінальних правопорушень, форму його вини, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Слід зазначити зміст формулювання обвинувачення є виключно суб`єктивним баченням прокурора та слідчого, та суд не вправі зобов`язати орган досудового розслідування викласти обвинувачення в тій чи іншій редакції та в тому чи іншому об`ємі.
Апеляційний суд також визнає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що в порушення п.1 ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всіх процесуальних дій проведених під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ст.190 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Апеляційний суд вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту у кримінальному провадженні №000137 в цілому містить всі зазначені у ст.109 КПК України реквізити, а тому відповідає вимогам КПК України, а його окремі недоліки, про які суд першої інстанції зазначив в мотивувальній частині оскарженої ухвали не є суттєвим і самі по собі не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору і призводять до безпідставного затягування судового процесу.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.409, ст.411 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом 2 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст.7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, з направленням обвинувального акту відносно ОСОБА_8 до Арцизського районного суду Одеської області на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст.291, 376 404, 405, 407, 409, 411, 415 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Арцизського районного суду Одеської області від 01 червня 2017 року задовольнити.

Ухвалу Арцизського районного суду Одеської області від 01 червня 2017 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт для усунення недоліків у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР від 27 лютого 2016 року за №0000137 відносно ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд обвинувального акту №0000137 у відношенні ОСОБА_8 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4