номер провадження 1 КП/638/192/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів
ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10
потерпілого ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0002954 від 10.06.2015 року за обвинуваченням :
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, офіційно працевлаштований, до затримання працював Комунальна організація « Харківський зоологічний парк», має неповнолітню дитину ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засуджений: 16.04.1997 Київським районним судом м. Харкова за ст. 114 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі; 06.11.2000 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 114 КК України (1960) до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 45 КК України (1960) до 2 років, та штрафу 680 гривен.; 08.02.2007 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 08.11.2008 р. за відбуттям строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п. 13 ч.2 ст. 115 КК України,
встановила:
10.06.2015, приблизно о 00 годин 30 хвилин, за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 прибув на автомобілі приватного перевезення до будинку АДРЕСА_3 , з метою з`ясування особистих стосунків. В ході короткочасного спілкування між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на підґрунті попередньо виниклих під час неодноразових телефонних розмов неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_13 виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_11 та дістав ніж, після чого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс останньому удар ножем в область шиї. Після чого обхопивши спереду обома руками ОСОБА_11 - ОСОБА_13 наніс ще два удари ножем в область спини, від яких потерпілий ОСОБА_11 впав на землю.

В наслідок зазначених дій ОСОБА_13 , потерпілому ОСОБА_11 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 524-А/15 від 22.07.2015 року, були нанесені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини по задній поверхні зліва в верхньо - серединному відділі, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа по задній поверхні в нижньо-бічному відділі та непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа у верхнє-центральному відділі по передній поверхні, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно висновку експерта, вищезазначені тілесні ушкодження утворилися в результаті триразового впливу колючо-ріжучим предметом, типу ножа.

Проте, незважаючи на спричинені ОСОБА_11 тілесні ушкодження, смерть останнього не настала в наслідок того, що йому своєчасно була надана кваліфікована медична допомога.

Судом допущений наступний порядок та обсяг дослідження доказів по справі: допитати обвинуваченого, допитати потерпілого, допитати свідків, з`ясувати обсяг доказів, які будуть надавати сторони та дослідити їх.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він не мав умислу вбивати потерпілого. Зустріч з потерпілим спровокував сам потерпілий. А знаючи, що потерпілий колись притягався до кримінальної відповідальності за незаконне поводження зі зброєю на зустріч з ним ОСОБА_13 прихопив ніж. Під час розмови потерпілий почав замахуватися на ОСОБА_13 , тому він вихопив ніж та наніс йому удари. Після того, як ОСОБА_13 зрозумів, що ОСОБА_11 необхідна медична допомога сам викликав карету швидкої допомоги та поїхав з ним до лікарні, там пропонував надати кров. Стверджував, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, натомість як потерпілий ОСОБА_11 був у сильному алкогольному сп`янінні. Позовні вимоги не визнав.
Незважаючи на не визнання своєї провини, вина обвинуваченого ОСОБА_13 підтверджується такими доказами:
показами потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що ОСОБА_13 знає тривалий час, разом працювали в Харківському зоопарку. Напередодні ОСОБА_11 разом з ОСОБА_13 в квартирі ОСОБА_13 вживали спиртні напої, після чого ОСОБА_11 поїхав до свої дівчини, яка запропонувала йому відсвяткувати випускний її дитини. Разом з нею та її подругою ОСОБА_11 вжив незначну кількість спиртного, і зважаючи на настирні дзвінки ОСОБА_13 вимушений був поїхати до нього знову, щоб з`ясувати чому останній дзвонить. Натомість під час розмови ОСОБА_13 вихопив ніж та наніс удари ОСОБА_11 , після чого він впав на землю. Розуміючи, що йому нанесені тілесні ушкодження він потелефонував та повідомив мамі, що не прийде ночувати, а далі не пам`ятає нічого.
показами свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що перебувала разом зі своєю подругою ОСОБА_16 та ОСОБА_11 під час святкування випускного дитини ОСОБА_16 , так як є його хрещеною, за час спілкування до ОСОБА_11 наполегливо телефонував ОСОБА_13 , при цьому ОСОБА_11 нервувався та розмовлял неприязно. Після закінчення святкування ОСОБА_15 пішла додому, а потім дізналася, що стався конфлікт між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ;
показами свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що ОСОБА_11 - це її цивільний чоловік. В той день вона прохала його приїхати до неї та відсвяткувати випускний її сина . ОСОБА_11 приїхав до неї, вони взяли для святкування декілька пляшок слабоалкогольних напоїв. За час спілкування багато разів до ОСОБА_11 телефонував ОСОБА_13 , вона це зрозуміла, так як ОСОБА_11 його називав по імені, крім того свідок була і особисто знайома з ОСОБА_13 . Після того, як вони закінчили святкування ОСОБА_11 поїхав від неї. А потім їй стало відомо про події конфлікту.
-показами свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що потерпілий у справі- це її син. 09.06.2016 року він пішов на роботу. Близько 19 години він повернувся з роботи, прийняв душ та повідомив, що поїде до своєї дівчини, святкувати випускний її дитини. Вона зробила йому кави, і син поїхав. Після в телефонному режимі вона намагалася телефонувати сину, проте телефон не відповідав. В подальшому син телефонував матері і повідомив, що ночувати не приїде додому, а потім телефонувала працівник швидкої допомоги та повідомила, що її син транспортується до лікарні та в нього тілесні ушкодження. В лікарні вона зустріла ОСОБА_13 , він поводився « активно» пропонував надати допомогу, спілкувався з лікарями та працівниками поліції.
-показанням свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що зустрічається з ОСОБА_19 , який є сином жінки, з якою мешкає ОСОБА_13 09.06.2016 року вона перебувала в квартирі, де мешкає ОСОБА_13 . В момент перебування в квартирі вона чула телефонні розмови ОСОБА_13 з ОСОБА_11 , ці розмови були емоційними, вони щось з`ясовували. А перед цим ОСОБА_13 та ОСОБА_11 в квартирі ОСОБА_13 вживали спиртні напої. У подальшому ОСОБА_13 вийшов на зустріч з ОСОБА_20 , а у подальшому її хлопцеві потелефонував ОСОБА_13 та повідомив, щоб він викликав швидку допомогу та виніс штани, для того, щоб ОСОБА_13 переодягся.
-показаннями свідка ОСОБА_21 , яка зазначила, що є цивільною дружиною ОСОБА_13 . Спільних дітей з ним не має, проте мешкає з ним та двома своїми дітьми. 09.06.2015 року вона перебувала на дачі. Що відбувалося вона не знає. Про конфлікт ОСОБА_13 та ОСОБА_20 дізналась телефоном. Характеризує ОСОБА_13 як гарного хазяїна та турботливого тата.
протоколом огляду місця події від 10.06.2015 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом
-протоколом огляду місця події квартири за адресою АДРЕСА_2 від 10.06.2015 року та фото таблицею до додаткового огляду місця події,
-висновком експерта № 135 від 18.06.2015 року, про те, що ніж який був вилучений під час огляду місця події від 10.06.2015 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 - холодною зброєю не є. Ніж виготовлений промисловим способом і відноситься до ножів господарсько - побутового призначення,
-висновком експерта № 134 від 18.06.2015 року, відповідно до якого на ножі, який був вилучений під час огляду місця події від 10.06.2015 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 сліди папілярних узорів відсутні,
-протоколом слідчого експерименту від 11.06.2015 року, в ході якого ОСОБА_13 розповів та відтворив механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11
-висновком експерта від 01-03 липня 2015 року № 1521-И/15 щодо дослідження футболки та спортивних штанів ОСОБА_13 , вилучених в ході огляду м`ясця події,
-висновком експерта від 18-20 червня 2015 року № 1520-И/15 щодо дослідження фрагменту марлевого бинта зі змивами, вилученими в ході огляду місця події на асфальтовій площадці, розташованій біля будинку АДРЕСА_3 ,
-висновком судово - психіатричної експертизи № 545 від 22.06.2015 року, яку досліджено з дозволу ОСОБА_13 ,висновками якої є те, що ОСОБА_13 ознак психозу не виявляє, може давати оцінку своїй поведінці та діям, в момент скоєння правопорушення не перебував в хворобливому розладі психічної діяльності, проте перебував в гострій неускладненій алкогольній інтоксикації, усвідомлював свої дії, міг керувати ними. На разі ОСОБА_13 не потребує застосування заходів медичного характеру,
-актом судово - наркологічної експертизи, від 09.07.2015 року № 266, відповідно до якого ОСОБА_13 має синдром залежності від алкоголю та потребує лікування, протипоказань не має,
-випискою з медичної картки ОСОБА_11 з указаням тілесних ушкоджень
-протоколом проведення слідчого експерименту від 03 липня 2015 року, де ОСОБА_11 зазначає механізм та обставини нанесення тілесних ушкоджень йому ОСОБА_13
-висновком експерта № 524-а/15 з датами проведення 20-22 червня 2015 року за результатами якої ОСОБА_11 були нанесені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини по задній поверхні зліва в верхньо - серединному відділі, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа по задній поверхні в нижньо-бічному відділі та непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа у верхнє-центральному відділі по передній поверхні, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно висновку експерта, вищезазначені тілесні ушкодження утворилися в результаті триразового впливу колючо-ріжучим предметом, типу ножа.

-висновком експерта № 259-МК/15, який проводився 16-27 липня 2015 року щодо дослідження одягу ОСОБА_11 .
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку, що хоча обвинувачений ОСОБА_13 свою провину і не визнав, проте докази в їх сукупності погоджуються один з одним, об`єктивно підтверджені письмовими доказами, відповідають конкретним обставинам кримінального провадження, в зв`язку з цим колегія суддів вважає їх достатніми.
Про намір ОСОБА_13 на умисне вбивство ОСОБА_11 наряду з наведеними доказами свідчить також характер його дій в конкретній ситуації, локалізація тілесних ушкоджень завданих потерпілому, застосування такого предмету для їх нанесення, як ніж, сила ударів, їх направленість в життєво важливі органи. Проте наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_11 не наступили не в зв`язку з волею ОСОБА_22 , а стали наслідками своєчасної медичної допомоги швидкою невідкладною допомогою.
На підставі цього судова колегія вважає, не визнання винуватості ОСОБА_13 є наміром приховати істинні обставини справи, змінити їх в необхідному для себе світлі, а також зменшити свою винуватість, крім того, як тактика захисту.
При таких обставинах, судова колегія вважає, що винність ОСОБА_13 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п. 13 ч.2 ст. 115 КК України закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, доведена, та кваліфікацію вчиненого ним дій правильною.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , згідно зі ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення- злочину в стані алкогольного спьяніння.
Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 колегія суддів враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів; те, що ОСОБА_13 раніше судимий; на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; характеризуеться позитивно;перебуває в цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину; і вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо лише з ізоляцією від суспільства.
Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої його діями ОСОБА_13 . Матеріальну шкоду потерпілий зазначає, як 5000 гривен і моральну шкоду в розмірі 45000 гривен.
З позовом також звернувся прокурор в інтересах держави в особі Державної установи « Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМНУ» про стягнення з ОСОБА_13 на користь місцевого бюджету 6615,26 гривен.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, а також з врахуванням положень Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають такі питання: наявність такої шкоди; протиправність дій особи, яка його завдала; наявність причинного зв`язку між завданою шкодою та протиправними діями; наявність вини особи, яка завдала шкоду.
Підставою для відшкодування моральної шкоди була спричинена моральна шкода, яка як зазначає потерпілий виразилась в тривалості його лікування, позбавлення його можливості спілкування у колі друзів, відвідування роботи, і взагалі протиправна поведінка ОСОБА_13 .
Проте суд вважає суму моральної шкоди потерпілим завищеною, та вважає справедливим стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 суму моральної шкоди в розмірі 10000 гривен. Натомість матеріальна шкода доведена також не в повному обсязі. Судом досліджені чеки про придбання лікарських засобів, які долучені до матеріалів цивільного позову. Сума в даних чеках становить -3937 гривен 20 копійок. Вказану суму суд вважає доведеною та такою, що підлягає стягненню з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 , як розмір матеріальної шкоди.
Цивільний позов прокурора обґрунтований та доведений в повному обсязі. Відповідно до довідки № 636 від 07.07.2015 року сума, яка була витрачена на лікування ОСОБА_11 в Державній установі « Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМНУ» складає 6615 гривен 26 копійок.
Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
В справі мають місце судові витрати на проведення експертиз, які необхідно стягнути з ОСОБА_13 на користь держави.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 100, 128, 129, 326, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,-
Ухвалила :
ОСОБА_13 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 15 п. 13 ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді десяти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 10 червня 2015 року.
Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою ОСОБА_13 залишити без змін - тримання під вартою в умовах СІЗО УДПтС України в Харківській області № 27.

Зарахувати ОСОБА_13 в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк з 10 червня 2015 року і до набуття вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному проваджені № 0002954 від 10.06.2015 року - 613 гривен 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 суму матеріальної шкоди в розмірі 3937 гривен 20 гривен та суму моральної шкоди в розмірі 10000 гривен.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь місцевого бюджету ( р/р 1468 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, ) суму 6615 гривен 26 копійок за лікування ОСОБА_11 .
Речові докази : паперовий пакет, білого кольору, всередині якого згідно висновку експерта № 1520-И/15 фрагмент марлевого бинта зі змивом, який відповідно до квитанції № 69 від 13.07.2015 року зберігається в камері зберігання речових доказів Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, сорочку чоловічу, ніж, які відповідно до квитанції № 86 від 27.07.2015 року зберігається в камері зберігання речових доказів Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3