Справа № 500/7511/15-к
Провадження № 1-кп/500/130/17
УХВАЛА
Іменем України

25 квітня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законні представники обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисники - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілий - ОСОБА_11

законний представник потерпілого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0002407 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калчева Болградського району Одеської області, болгарин, громадянин України, освіта неповна середня, студент 2 курсу Ізмаїльського технікуму механізації та електрифікації сільського господарства, не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.126 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Баннівка Болградського району Одеської області, болгарин, громадянина України, освіта неповна середня, студент 2 курсу Ізмаїльського центру професіонально-технічного ліцею, не працює, проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2015 року приблизно близько 23.00 години неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті № 19 гуртожитку Ізмаїльського технікуму механізації та електрифікації сільського господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , підійшовши до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , умисно наніс удар ногою в живіт та кулаком в обличчя, обвинувачений ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому ряд ударів кулаками в голову, завдавши таким чином потерпілому фізичний біль, а особа, відносно якої кримінальне провадження закрите у зв`язку з відмовою від обвинувачення, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому удар кулаком в ніс, завдавши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з наявністю перелому кісток носа, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 400 від 05 жовтня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.126 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав та пояснив, що познайомився з ОСОБА_5 з початку навчання, ОСОБА_6 його односелець. З ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він проживає в одній кімнаті. Потерпілого не знав. Його брат ОСОБА_13 сказав, що потерпілий розказав вахтеру про те, що вони вживали алкогольні напої. Касім сказав, що з ОСОБА_11 треба розібратися. Він пішов до потерпілого в кімнату та попросив його зайти до них у кімнату, аби просто поговорити. Потерпілий пішов за ним, разом з ним прийшли друзі потерпілого. Вони почали розмовляти, ОСОБА_11 заперечував свою причетність. Він подумав, що якщо вдарить його, тоді він скаже правду, та вдарив його ногою, потім вдарив у верхню щелепу. Потерпілий просив його телефон. ОСОБА_6 потерпілого не бив, можливо, коли виходили, ОСОБА_6 його зачепив. Він вдарив його останній раз долонею. У вчиненому розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе визнав та пояснив, що з іншими обвинуваченими познайомився 31 серпня в технікумі по пр. Суворова, проживає з ними в одній кімнаті. ОСОБА_4 покликав ОСОБА_14 до них у кімнату, передісторія всього, що сталося, йому не відома. З ними у кімнаті були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_4 почав розмовляти з потерпілим, чому той розказав про все вахтеру. ОСОБА_11 просто стояв, агресивних дій з його боку не було. Потім ОСОБА_4 завдав удару потерпілому в область грудей ногою, потім ОСОБА_4 з другом підняли ОСОБА_17 ОСОБА_11 повалив ОСОБА_4 на ліжко. Потерпілий почав вставати, він тримав потерпілого, аби той не почав бити ОСОБА_4 , та завдав йому удар в плече, аби захистити ОСОБА_4 . Він завдав потерпілому 3 удари в плече. Потім вони його підняли. По голові він потерпілого не бив. Потерпілий попросив йому дати телефон, аби він зателефонував батькові. ОСОБА_4 вдарив його долонею. Що робив ОСОБА_6 , коли били потерпілого, він не бачив. ОСОБА_6 потерпілого не бив. На обличчі потерпілого крові не було. Коли він пішов вибачатися перед потерпілим, той тримався за голову, тому що вдарився головою о стіну після удару ОСОБА_4 . Розкаюється у вчиненому.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого їм злочину, окрім визнання ними своєї вини, підтверджується зібраним доказами у кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що обвинувачених до цього не знав. На підготовчих курсах обвинувачені голосно увімкнули музику, він пішов до іншої кімнати, на обвинувачених вахтеру поскаржилася сімейна пара, а вони подумали, що це він поскаржився. 01 вересня 2015 року він знаходився в своїй кімнаті № 20 в гуртожитку, до нього постукали в двері, зайшов ОСОБА_4 та сказав йому піти в 19 кімнату, аби поговорити. Вони пішли в 19 кімнату, разом з ним також пішов ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , в кімнаті були ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та ОСОБА_20 . ОСОБА_4 завдав йому удар ногою в живіт, потім вдарив кулаком в голову, він впав на підлогу, потім почав бити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_5 завдав йому приблизно 10 ударів кулаком в ніс. ОСОБА_6 завдав йому удар кулаком в ніс. Обвинувачені наносили удари окремо по черзі. ОСОБА_15 та ОСОБА_20 просто стояли та дивилися. Піднятися йому допоміг ОСОБА_21 . Його друзів ОСОБА_18 та ОСОБА_22 також били, оскільки вони за нього вступилися. Вранці він пішов до медпункту та сказав, що впав з турніка. Лікування проходив в м.Рені. Претензій до обвинувачених немає, не хоче, аби їх притягали до кримінальної відповідальності. В 18 років йому необхідно буде робити операцію на носі.

- показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_12 про те, що обвинувачених до цього не знав. Потерпілий його син. Про те, що сталося, він дізнався від сина на 3-4 день, він сказав, що він подрався. Він приїхав за сином в п`ятницю, той був похмурий, нічого не хотів їсти. Син розповів, що його покликали до себе в кімнату, що конфлікт стався ще на підготовчих курсах. Хлопці стали вживати алкогольні напої, почали кликати його до себе, голосно увімкнули музику, він не хотів з ними пити та пішов до іншої кімнати, вони викидали пляшки у вікно, на них поскаржилися коменданту. Через 1,5 місяці обвинувачені прийшли до його сина та покликали його до себе в кімнату з`ясувати стосунки. Сина вдарили в живіт, потім в обличчя, потім ОСОБА_5 продовжував його бити. Потім сина підняли, він попросив телефон, ОСОБА_6 вдарив його по носу. Син пішов до кімнати, в нього кружилася голова. Вранці він пішов до медпункту. В суботу вранці вони пішли в лікарню та зробили знімок. Сина поклали в лікарню, потім він лежав в Ізмаїлі. У сина до цього був нормальний стан здоров`я, після цього він став погано себе почувати. Не хоче псувати долю обвинуваченим.

- показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знає як студентів, він є їхнім вихователем, знаходиться з ними в робочих стосунках. Про те, що сталося в кімнаті № 19, він дізнався після 01 вересня. За дорученням заступника директора він провів перевірку, спочатку викликали для розмови ОСОБА_24 . Він розказав, що його били по обличчю та тулубу. ОСОБА_6 не зізнавався, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зізналися. Касім спровокував конфлікт, який перейшов у побиття людей. Було вирішено зібрати студентів та їхніх батьків. У кабінеті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зізналися, він запропонував обвинуваченим відшкодувати моральну і матеріальну шкоду, заподіяну постраждалому. Батьки обвинувачених не відреагували на його пропозицію. На восьмий день правоохоронні органи витребували в нього матеріали проведеного ним службового розслідування. Вважає, що з усіх опитаних ним хлопців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не могли вдарити потерпілого в ніс. Про конфлікт дізнався від студентів і коменданта гуртожитку. Також про конфлікт йому розповідали ОСОБА_18 , ОСОБА_25 і ОСОБА_11 , вони давали письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах службового розслідування. Після побиття ОСОБА_26 погано себе почував, його нудило. Його били ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . У момент третього, найсильнішого удару, поруч знаходився ОСОБА_6 та наприкінці він вдарив потерпілого в лице. Про це все ОСОБА_11 йому розповів чітко. Двоє інших хлопців вирішили підстрахувати ОСОБА_11 , і також отримали удари в лице і тулуб. Чеботар спочатку казав, що нічого не бачив. Потім розповів, що били ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а удар ОСОБА_6 не бачив. Під час додаткового допиту ОСОБА_15 підтвердив, що ОСОБА_6 підійнявся з ліжка і в дверному отворі вдарив ОСОБА_11 в район носа. Також був допитаний ОСОБА_16 . Під час вступу до технікуму він вживав спиртні напої. Про це дізнався комендант. Касім думав, що на нього поскаржився ОСОБА_11 , і сказав всім, що треба розібратися. На зборах присутні були матері ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та тітка ОСОБА_4 . На обличчі потерпілого було садно в районі носа. Він проводив у них пару, на якій ОСОБА_11 стало погано і він його відпустив до гуртожитку, звідки він поїхав додому. Наразі обвинувачені не навчаються. ОСОБА_4 надано академвідпустку, ОСОБА_6 відраховано, ОСОБА_5 навчається в училищі № 38.

- показаннями законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що син йому розповів, що першими прийшли у кімнату спортсмени і сказали, щоб зробили музику тихіше. Потім ОСОБА_16 покликав їх розібратися. Син вдарив у живіт, підборіддя і щоку, ОСОБА_6 не бив, а ОСОБА_5 бив по плечу. Хтось накинувся на нього на ліжку. Син кається.

- показаннями законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що 01.09.2016 року поселили сина жити в гуртожитку. Через деякий час їй зателефонував вихователь і сказав приїхати, оскільки діти подралися. Вони приїхали. Батькам сказали, що дають декілька днів, щоб між собою розібралися. Вона дзвонила потерпілим, щоб пробачили. Ніхто більш з батьків не хотів щось вирішувати із потерпілими. Вони з чоловіком про все з потерпілими домовилися. Син сказав, що ударив три рази в плече. Потім, задумавшись про те, що вони коять, сів на ліжку, і не бачив хто далі бив потерпілого. Коли їх зібрали в технікумі, діти просили пробачення. Також син розповів, що ОСОБА_4 вдарив його в живіт. Зайшов батько ОСОБА_6 і домовились піти у прокуратуру, де давали грошей на лікування. Їм надавали розписки про те, що у потерпілих нема претензій.

- показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що вони були в кімнаті № 19 з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Він розказав хлопцям, що ОСОБА_11 розказав коменданту, що вони пили у гуртожитку АДРЕСА_4 , та ОСОБА_28 сказав, що треба з ним розібратися, та покликав його до їхньої кімнати. Коли прийшов ОСОБА_11 , з ним було ще двоє хлопців. ОСОБА_4 вдарив його ногою в живіт, той впав, тоді ОСОБА_4 підійшов до нього та ще бив. Потім хтось штовхнув його та він перекинувся на іншого, він його не знає. Згодом, підійнявся ОСОБА_6 , почав заспокоювати ОСОБА_28 , потім встав ОСОБА_5 та також заспокоював його. ОСОБА_11 піднявся з полу та почав просити у ОСОБА_28 номер телефону, у відповідь на що ОСОБА_4 знов вдарив ОСОБА_14 долонею. Як ОСОБА_29 підіймався з підлоги, він не бачив. Після цього ОСОБА_11 та його друзі пішли до своєї кімнати. Потерпілий не намагався наносити удари. Під час бійки, ОСОБА_6 удари не наносив, а ОСОБА_5 вдарив один раз, коли ОСОБА_26 лежав на підлозі. Стан потерпілого не бачив, та взагалі деякі моменти, не бачив, так як він лежав між диваном та шафою. Якби не сказав, що ОСОБА_30 їх заложив, конфлікту би не було.

- показаннями свідка ОСОБА_31 про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не знав, ОСОБА_11 знав. В той день, десь о початку одинадцятій годині, був стук у стіну з боку кімнати № НОМЕР_1 , вони із ОСОБА_25 пішли просити, щоб не стукали, бо вони збиралися вже спати. Через декілька хвилин прийшов ОСОБА_32 до їхньої кімнати та спитав, хто ОСОБА_24 . ОСОБА_11 зайшов у кімнату № 20, а вони із ОСОБА_25 залишись у коридорі, через декілька хвилин його покликав ОСОБА_4 , вони із ОСОБА_25 зайшли та стояли в дверному отворі. В кімнаті велася розмова про те, чому ОСОБА_11 так вчинив та ОСОБА_4 вдарив його ногою в живіт, через що ОСОБА_26 упав, він допоміг йому піднятися, тому що він міцно не тримався на ногах, та вони знов продовжили розмову. Через деякий час потерпілого вдарили по обличчю та він відійшов у бік, так як йому стало зле. Його повалили на ліжко, ОСОБА_4 вдарив по тулубу, кількість ударів була не більшою за п`ять, при цьому прикривав обличчя, щоб не били та не бачив всього, що відбувалося. Після цього, ОСОБА_29 почав просити номер телефону, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 почали злитися, питати навіщо йому номер, та вдарили потерпілого по щоці. Також бачив, як ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_29 , коли той стояв біля дверного отвору. ОСОБА_6 також наносив удари рукою у кількості 2-3 разів. До своєї кімнати пішли, щоб не наносили більше ударів. Коли зайшли у кімнату, ОСОБА_29 жалівся на біль у потилиці. Приходив ОСОБА_5 , просив пробачення за скоєне. Потім знов постукали у двері, він відкрив та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_15 зайшли до кімнати, знов почалася розмова про гуртожиток № 2. До рукоприкладства не доходило. Більш нічого не пам`ятає, так як пройшло багато часу.

- показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знав, а ОСОБА_11 знав. Це сталося ввечері, постукали у двері, зайшов ОСОБА_4 , попросив ОСОБА_14 вийти поговорити, та вони пішли всі разом. Розмова йшлася про те, що ОСОБА_29 «заложив» когось. Потім зав`язалася бійка ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_14 кулаком, потім була ще серія ударів кулаками по обличчю, від цього ОСОБА_11 не впав, лише була розбита губа, потім ще разів п`ять ударив, та потерпілий впав біля шафи. Коли лежав, його не били. Вони із ОСОБА_25 хотіли розборонити їх, але накинулися і на них. Потім ОСОБА_14 вдарили ногою та він упав, почали бити і його. З початку, ОСОБА_4 вдарив потерпілого в ніс, потім ударив ОСОБА_5 . Кожокара вдарили ногою. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наносили удари ОСОБА_34 , а його декілька разів вдарив ОСОБА_4 . Хто бив ОСОБА_18 він не звернув уваги. ОСОБА_5 лише дав запотиличник ОСОБА_35 . Потім вони відвели потерпілого до себе в кімнату, так як йому було зле. У нього був зламаний ніс, кров на обличчі, першу медичну допомогу йому не надавали.

- показаннями свідка ОСОБА_36 про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 знав. Коли це сталося, вони із ОСОБА_6 лежали на ліжку, зайшли ОСОБА_4 і ОСОБА_24 . Почали шарпати, бити, коли ОСОБА_29 почав питати номер телефону, почали його бити. Потім другий раз, коли ОСОБА_11 зайшов просити номер, ОСОБА_6 закрив двері та вдарив його і ніс. Весь цей час він сидів на ліжку. З самого початку ОСОБА_4 вдарив в голову, тулуб, продовжив ОСОБА_5 . ОСОБА_29 декілька разів падав від ударів.

- показаннями свідка ОСОБА_37 про те, що коли дане кримінальне провадження знаходилось на стадії досудового розслідування, процесуальне керівництво здійснювала прокурор Воробйова, а він як прокурор вивчав дане кримінальне провадження, як і усі інші. У вищезазначеному кримінальному провадженні обвинувачені та потерпілий є неповнолітніми, тому він роз`яснював батькам право на примирення. Він викликав потерпілого та підозрюваних, щоб роз`яснити можливість примирення. Підозрювані попросили у потерпілого пробачення, потерпілий прийняв вибачення. Були присутніми ОСОБА_6 та його батько, представник потерпілого, де підозрюваний сказав, що вдарив потерпілого та вибачається, потім вони вийшли у коридор. Не пам`ятає, аби підозрювані та обвинувачений два рази заходили у його кабінет.

- висновком експерта № 400 від 05 жовтня 2015 року про те, що ОСОБА_11 була спричинена закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку з наявністю перелому кісток носа, характер та морфологічні особливості ушкодження свідчать про те, що воно є наслідком впливу тупого предмету, індивідуальні особливості якого в ньому не відобразились. Згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного висновку ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Аналіз усіх досліджених у судовому засіданні доказів, дозволяє суду дійти до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину в судовому засіданні доведена, вказані докази є належними та допустимими, і дають можливість суду для ухвалення обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.126 КК України за ознаками умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинених групою осіб.

Захисник ОСОБА_9 до судового надав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мотивуючи тим, що злочин було вчинено неповнолітніми особами вперше, обвинувачені активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували нанесену шкоду потерпілому, а відтак змінилась обстановка, та таким чином обвинувачені перестали були суспільно небезпечними.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадках та з підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що час кримінального провадження внаслідок обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України даний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їхні законні представники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника, та вважає, що вина обвинувачених доведена в судових засіданням, претензій з боку потерпілих не має, шкоду відшкодовано, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 більш до кримінальної відповідальності не притягнувалися.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє клопотання захисника ОСОБА_9 та звільняє обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України.

Керуючись ст.ст.48, 286 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, та звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ч.2 ст. 126 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення

Суддя: ОСОБА_1