Дата документу Справа № 331/640/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/151/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/640/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2017 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2017 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізькій області ОСОБА_8 та щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінські Роздори Пологівського району Запорізької області, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком шістдесят днів, строк дії ухвали закінчується 27 березня 2017 року о 00 год. 10 хв.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував наступні обставини: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та /або/ суду; може незаконно впливати на малолітнього потерпілого і свідків у кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого, затягування проведення досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу від 27.01.2017 року скасувати та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на наступні обставини:

- прокурором у судовому засіданні не було достатньо обґрунтовано та доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України;

- твердження суду, що в матеріалах провадження є наявними ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, носять виключно ймовірний характер, адже клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить достовірних відомостей про те, що: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підозрюваний може вчинити кримінальне правопорушення, якщо йому не обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; яким чином підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, та до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не додано жодного доказу на підтвердження зазначених ризиків, через те, що вони відсутні, а посилання на ці обставини без підтвердження їх доказами зі сторони обвинувачення, не може бути підставою для задоволення оскаржуваного клопотання судом;

- твердження слідства про те, що встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, є передчасним, адже доказів, які вказують, що саме ОСОБА_9 заволодів майном потерпілого, погрожував застосувати насильство, слідством не надано, такі твердження ґрунтуються лише на показаннях потерпілого, який зацікавлений у результаті справи;

- саме по собі притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності у вигляді повідомлення йому про підозру не означає, що він в подальшому буде визнаний винним у скоєнні саме цього кримінального правопорушення, у вигляді ухвалення вироку судом, а твердження слідчого судді про те, що на цій стадії вже достатньо доведено та повністю обґрунтовано, що саме ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, також є порушенням принципу презумпції невинуватості відносно підозрюваного, оскільки жодного вироку, який набрав чинності, щодо ОСОБА_9 в матеріалах провадження не існує;

- обираючи найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд не взяв до уваги вагомі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: постійне місце проживання та реєстрації підозрюваного в АДРЕСА_1 ; постійне місце роботи провідником КП «Придніпровська залізниця»; міцність його соціальних зв`язків зі своєю сім`єю, адже ОСОБА_9 проживає разом з матір`ю, братом та жінкою, яка знаходиться на 6-му місяці вагітності і перебуває на утриманні ОСОБА_9 ;

- суд також не прийняв до уваги позитивну характеристику з місця проживання підозрюваного, яка свідчить про нього, як відповідальну та чуйну особу по відношенню до оточуючих, готового допомагати близьким;

- твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_9 є особою раніше засудженою, судимість якого не знята та не погашена, що характеризують його як злочинця, не відповідають дійсності, адже в силу ст. 89 КК України він вважається раніше не судимим. У клопотанні та в оскаржуваній ухвалі належно не обґрунтовано, яким чином запобіжні заходи інші, ніж тримання під вартою (наприклад, домашній арешт), не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин апелянт вважає, що у ОСОБА_9 відсутні причини порушувати встановлений законом порядок застосування запобіжних заходів, а у слідства - відсутня необхідність тримати підозрюваного під вартою, при цьому суд відповідно до вимог ст. 194 КПК України має право застосувати більш м`який запобіжний захід чим той, що зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, захисника, який підтримує доводи скарги, прокурора із запереченнями проти скарги, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 26.01.2017 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

26.01.2017 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

26.01.2017 року заступник начальника СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізькій області звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 187 КК України, а також на дані, що характеризують особу підозрюваного, наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, вчинити нове кримінальне провадження, а тому, на думку органу досудового розслідування, застосування більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

27.01.2017 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого було задоволено та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 27.03.2017 року включно, без визначенням застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

З урахуванням того, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як зазначається в рішеннях Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя також правильно, з урахуванням та в межах норм кримінального процесуального закону, не визначав розмір застави.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , обставин кримінального правопорушення, даних про його особу, обрав запобіжний захід у виді тримання його під вартою без визначення застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою задоволено клопотання заступника начальника СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізькій області ОСОБА_8 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, який закінчується 27 березня 2017 року о 00 год. 10 хв., залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4