В И Р О К
іменем України
Справа № 126/606/17

Провадження № 1-кп/126/94/2017

"13" квітня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його законного

представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника служби

у справах дітей Бершадської РДА ОСОБА_8 , представника органу

пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 00000103 по підозрі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солгутове Гайворонського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В середині грудня 2016 року в темну пору доби в с. Березівка Бершадського району Вінницької області неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Леніна біля домогосподарства № 20, підійшов до ОСОБА_4 , який будучи в стані алкогольного сп`яніння, лежав на землі, з метою викрадення його майна, під приводом дізнатись котра година, попросив щоб той дав йому свій мобільний телефон. Діставши з кишені куртки свій мобільний телефон "Нокіа 6303 сі", ОСОБА_4 дав його ОСОБА_5 , який в подальшому з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, відкрито заволодів вказаним мобільним телефоном, вартість якого становить 382 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 в подальшому передав ОСОБА_10 в обмін на його мобільний телефон.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

25.02.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 120 годин громадських робіт. Крім того, сторонами угоди визначено стягнути з ОСОБА_5 витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи в розмірі 297 грн. Отримана згода підозрюваного на призначення покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив вказану угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер підозри, щодо якого визнає себе винуватим підозрюваний, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що підозрюваний ОСОБА_5 в середині грудня 2016 року в темну пору доби в с. Березівка Бершадського району Вінницької області, знаходячись по вул. Леніна біля домогосподарства № 20, підійшов до ОСОБА_4 , який будучи в стані алкогольного сп`яніння, лежав на землі, з метою викрадення його майна, під приводом дізнатись котра година, попросив щоб той дав йому свій мобільний телефон. Діставши з кишені куртки свій мобільний телефон "Нокіа 6303 сі", ОСОБА_4 дав його ОСОБА_5 , який в подальшому з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, відкрито заволодів вказаним мобільним телефоном, вартість якого становить 382 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 в подальшому передав ОСОБА_10 в обмін на його мобільний телефон.

Вказані дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 25 лютого 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 лютого 2017 року покарання у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, в розмірі 297 грн.

Речові докази: мобільний телефон "Нокіа 6303 сі" та стартовий пакет "Київстар", які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_11