Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/1803/16-к
Номер провадження 1-кс/540/7/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2017 смт Машівка

Слідчий суддя Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :

у грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеною скаргою, яка обґрунтована тим, що 23.10.2016 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000772 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Зі вказаною постановою вона не погоджується, оскільки з часу внесення в ЄРДР її заяви слідчим не вчинено жодної дії на дослідження обставин кримінального провадження, зокрема слідчим достеменно не встановлено, коли саме відбувалася купівля-продаж автомобіля, хто був його власником та чи мав повноваження на продаж авто ОСОБА_6 . Останній, не будучи власником авто, розпорядився ним, від оформлення будь-яких документів по оформленню купівлі-продажу автомобіля відмовився, про знаходження під арештом та розшуком автомобіля її довірителю не повідомив. Вказівки прокуратури щодо провадження розшукових та слідчих дій не виконані. Також слідством не встановлено, де на даний час перебуває власник автомобіля ОСОБА_7 , не встановлено коло осіб, які могли б бути свідками по справі та дати покази щодо способу життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У судове засідання учасники не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, представник скаржника направили клопотання про розгляд скарги без її участі та потерпілого, скаргу підтримують та просять її задоволити. Виходячи з викраденого суд вирішив розглянути скаргу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Так, згідно оспорюваної постанови про закриття кримінального провадження від 23.10.2016р. (а.с.4), ОСОБА_4 звернувся до Карлівського ВП ГУНП про те, що громадянин ОСОБА_6 , житель м. Карлівка змусив його шахрайським способом придбати автомобіль, сплативши при цьому 47 000 грн. Потерпілий показав, що 19.05.2013 року він за усною домовленістю придбав автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_6 за 47000 грн. При цьому письмово чи нотаріально договір не оформлювався, ОСОБА_4 отримав письмову розписку від дружини ОСОБА_8 про отримання нею коштів у вказаному розмірі. ОСОБА_4 отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі. 24.11.2015 року в м. Харкові його зупинили працівники патрульної поліції та повідомили, що його автомобіль під арештом, в зв`язку з чим вилучили та помістили авто на спецмайданчик.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що за усною домовленістю з ОСОБА_4 продав останньому за 47 000 грн спірний автомобіль, передав документи та ключі, про те, що автомобіль перебуває під арештом не знав.

Слідчий, посилаючись на те, що в даному випадку в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.190 КК, оскільки між покупцем ОСОБА_4 та продавцем ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини з приводу укладення в усній формі договору купівлі-продажу автомобіля, закрив кримінальне провадження.

Даючи оцінку оспорюваній постанові, суд виходить з наступного.

Так, 29.11.2015 року ОСОБА_4 звернувся до Карлівського ВП з приводу того, що громадянин ОСОБА_6 , житель м. Карлівка змусив його шахрайським способом придбати автомобіль, сплативши при цьому 47 000 грн. Заява зареєстрована в ЄРДР за № 0000772 від 29.11.2015р., правова кваліфікація ч.1 ст.190 КК України (а.к.п..1,7).

При допиті ОСОБА_4 як потерпілого (а.к.п. 9,10), останній повідомив, що 19.05.2013 року він за усною домовленістю придбав автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 у гр. ОСОБА_6 за 47000 грн. При цьому письмово чи нотаріально договір не оформлювався, ОСОБА_4 отримав письмову розписку від дружини ОСОБА_9 про отримання нею коштів у вказаному розмірі, оскільки її чоловік був відсутній. ОСОБА_4 отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля. 24.11.2015 року в м. Харкові його зупинили працівники патрульної поліції та повідомили, що автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться під арештом, в зв`язку з чим вилучили та помістили авто на спецмайданчик. ОСОБА_6 про те, що автомобіль знаходиться під арештом йому не повідомив.

Як убачається з копії розписки, наданої ОСОБА_10 (а.к.п.12) остання 20.05.2013 року отримала від ОСОБА_4 кошти за купівлю автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 47000 грн.

З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24.11.2015 року та Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.к.п. 13-15) убачається, що на автмобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 накладено заборону відчуження на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2009 року.

20.08.2016р. прокурором у даному провадженні було дано п`ять вказівок, які слідчим в повній мірі виконані не були.

Зокрема на виконання вказівок прокурора слідчим було винесено постанову від 12.09.2016р. про проведення процесуальних дій на іншій території щодо допиту ОСОБА_7 , яка виконана не була. Крім цього, слідчим вказаному громадянину направлено повістку про виклик, але в матеріалах справи відсутні відомості про її отримання та вжиття заходів для забезпечення його явки. Також не було виконано вказівку про одночасний допит ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , не долучено копії довіреностей на автомобіль.

Крім цього, в ході досудового розслідування були задоволені клопотання адвоката, які в повній мірі також виконані не були.

Частиною 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив і мета.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 94 КПК).

Відповідно до ч.4 ст. 40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

Частиною 2 ст. 9 цього Кодексу передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За таких обставин, з огляду на те, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не були повністю виконані вказівки прокурора, тим самим всебічно, повно і неупереджено не досліджено обставини кримінального провадження, а відтак суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулося порушення прав потерпілого, у зв`язку з чим оспорювана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, -

у х в а л и л а:

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задоволити.

Постанову слідчого Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 23.10.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000772 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: