Справа № 761/5079/17
Провадження № 1-кс/761/3234/2017
14 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 017 43, у якому
гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Литвинівка Жашківського району Черкаської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, інвалід 1 групи, у шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,
підозрюється за ч. 2 ст.307 КК України,
До Шевченківського районного суду м. Києва 14.02.2017 надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що 13.02.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, даний злочин вчинено за таких обставин.
ОСОБА_4 12.02.2017, перебуваючи у с. Тихий Хутір Жашківського району Черкаської області, придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований у великому розмірі з метою подальшого збуту.
Згідно з висновком експерта від 13.02.2017 № 1022х надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору, масою 15, 55 г та 15, 63 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 3, 47 г та 3, 41 г. Загальна маса опію ацетильованого становить 6,88 г.
Слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, не має доходів від законної діяльності, вважав, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних; вчинення іншого кримінального правопорушення, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник не погодились з клопотанням, не заперечуючи обґрунтованість підозри, просили врахувати те, що підозрюваний сприяє слідству, надав показання, які повністю викривають його протиправні дії. Дана обставина, на думку сторони захисту виключає ризик перешкоджання підозрюваного досудовому розслідуванню.
Захисник також просив врахувати, що підозрюваний після дорожньо-транспортної пригоди став інвалідом дитинства.
У зв`язку з цим захисник вважав, що належну процесуальну поведінку може забезпечити цілодобовий домашній арешт.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою для даної стадії розслідування підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступене ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.
Однак матеріали клопотання не містять даних, на яких ґрунтувалося би припущення слідчого про ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи, стабільного джерела доходу не є безумовним підтвердженням злочинних схильностей особи.
Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, слідчий суддя не може, ґрунтуючись на матеріалах клопотання, стверджувати, що збут наркотичних засобів єдиним можливим заробітком ОСОБА_4 .
Крім того, оцінюючи заявлений стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що показання підозрюваного, викриваючи його злочинні дії, роблять недоцільним будь-який вплив на свідків.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, якщо остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
У той же час, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК, а саме - вік підозрюваного, стан його здоров`я, репутацію, відсутність у нього судимостей, міцність соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити інший, більш м`який запобіжний захід.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:
- цілодобово не залишати житло за адресою - АДРЕСА_1 ;
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Строк дії даної ухвали встановити по 12 квітня 2017 року включно.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.
Слідчий суддя ОСОБА_1