Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/7823/17
Провадження №1-кп/523/560/17
І м е н е м У к р а ї н и
03.08.2017 року м. Одеса
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення наприкінці лютого-початку березня 2017 року злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Окрім того, в період часу з 15 березня 2017 року по 17 березня 2017 року ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, вирішила винаймати житло на короткий проміжок часу, а саме на 1-4 доби, під час чого здавати вказане житло громадянам з оформленням договору довгострокової оренди, при цьому не маючи на меті виконувати обов`язки орендодавця перед наймачами.
На виконання зазначеного умислу близько 13 години 15 березня 2017 року вона досягла усної домовленості з ОСОБА_7 на оренду квартири АДРЕСА_3 , на термін 3 доби, з оплатою в 750 грн. Після цього ОСОБА_6 розмістила у мережі Інтернет оголошення про здачу вищезазначеного житла в оренду на довготривалий термін.
Близько 12 години 17 березня 2017 року ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом здачі в оренду житла, зустрілась з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для огляду цієї квартири.
З метою уникнення від подальшої відповідальності за вчинене ОСОБА_6 вирішила приховати свої анкетні данні, задля чого представилась потерпілому як ОСОБА_8 . Оглянувши вищезазначену квартиру ОСОБА_6 уклала договір оренди жилого приміщення - квартири АДРЕСА_3 з ОСОБА_4 , строком на 6 місяців, з орендною платою 3000 грн. в місяць, заздалегідь не маючи на меті виконувати обв`язки орендодавця. Після укладення договору ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 в якості оплати за перший місяць оренди 3000 грн., якими ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.
Близько 14 години 23 березня 2017 року ОСОБА_4 , маючи намір заселитись до вищезазначеного орендованого житла, встановив, що дана квартира фактично не здається, а ОСОБА_6 шляхом обману заволоділа належними йому грошовими коштами в сумі 3000 грн.
Обвинувачена свою вину у вчиненому діянні визнала повністю та показала, що мала матеріальні труднощі та вирішила отримати кошти шляхом хибної здачі в оренду чужої квартири, задля чого орендувала квартиру АДРЕСА_3 на термін 3 доби, розмістила в Інтернеті оголошення про її нібито довгострокову оренду, з приводу чого до неї згодом і звернувся раніше не знайомий потерпілий. Після огляду житла вона уклала з ним угоду про довгострокову оплатну оренду, підписала її від імені своєї знайомої - ОСОБА_8 та отримала в якості авансу плату за першій місяць в розмірі 3000 грн. Оскільки заселення потерпілого повинно було відбутися з першого числа наступного місяця, то вона розраховувала в подальшому отримати з нього повторний грошовий внесок, під час здійснення чого її було викрито співробітниками поліції. Про вчинене обвинувачена в даний час жалкує, щиро кається.
Окрім того, обвинувачена також підтвердила і визнання вини у вчиненні нею наприкінці лютого - початку березня 2017 року аналогічних шахрайських дій, за попередньою змовою групою осіб з іншою особою, тобто в іншому кримінальному провадженні, судовий розгляд якого триває в Київському районному суді м. Одеси.
Окрім визнавальних показань винуватість ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується сукупністю наступних досліджених в суді доказів.
Потерпілий ОСОБА_4 в суді показав, що в березні цього ж року винайшов оголошення про здачу даного житла в мережі Інтернет, зв`язався з обвинуваченою телефоном, приїхав та оглянув квартиру, після чого підписав з ОСОБА_6 письмову угоду про її оренду. При цьому остання представилася іншими анкетними даними, пояснила, що є власницею житла, показала якісь папери, в яких він не дуже розбирався, після чого отримала в якості передоплати 3000 грн. В той же день вони разом зробили дублікати ключів від вхідних дверей. Через декілька днів потерпілий вирішив самостійно прибути на нібито орендовану ним квартиру, де з`ясував, що це житло фактично не здається, через що він звернувся до правоохоронного органу.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 23 березня 2017 року ОСОБА_4 повідомив органу поліції про те, що 17 березня 2017 року невідома особа шляхом обману під приводом здачі квартири заволоділа належними йому грошима в сумі 3000 грн.
В цей же день ОСОБА_4 добровільно видав слідчому примірник договору оренди житлового приміщення, укладеного з винуватою особою.
Як вбачається із змісту договору від 17 березня 2017 року ОСОБА_4 орендував у ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_3 з 1 квітня 2017 року, строком на 6 місяців, з оплатою в розмірі 3000 грн. в місяць.
23 березня 2017 року ОСОБА_6 здійснила з`явлення із зізнанням та добровільно видала СМС переписку з потерпілим, з якої вбачаються відповідні обставини із узгодження взаємних зустрічей, обговорення умов договору оренди та передачі грошових коштів.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання 27 квітня 2017 року потерпілий ОСОБА_4 , в присутності понятих, серед чотирьох представлених йому осіб жіночої статі впізнав ОСОБА_6 як особу, що заволоділа його грошима за сукупністю ознак статури, рис обличчя, кольором волосся та зачіскою.
Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_6 дій, які полягали в тому, що вона, повторно, в період часу з 15 березня 2017 року по 17 березня 2017 року з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, вирішила винаймати житло на короткий проміжок часу, а саме на 1-4 доби, під час чого здавати вказане житло громадянам з оформленням договору довгострокової оренди, при цьому не маючи на меті виконувати обов`язки орендодавця перед наймачами.
На виконання зазначеного умислу близько 13 години 15 березня 2017 року вона досягла усної домовленості з ОСОБА_7 на оренду квартири АДРЕСА_3 , на термін 3 доби, з оплатою в 750 грн. Після цього ОСОБА_6 розмістила у мережі Інтернет оголошення про здачу вищезазначеного житла в оренду на довготривалий термін.
Близько 12 години 17 березня 2017 року ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом здачі в оренду житла, зустрілась з ОСОБА_4 для огляду цієї квартири.
З метою уникнення від подальшої відповідальності за вчинене ОСОБА_6 вирішила приховати свої анкетні данні, задля чого представилась потерпілому як ОСОБА_8 . Оглянувши вищезазначену квартиру ОСОБА_6 уклала договір оренди жилого приміщення - квартири АДРЕСА_3 з ОСОБА_4 , строком на 6 місяців, з орендною платою 3000 грн. в місяць, заздалегідь не маючи на меті виконувати обв`язки орендодавця. Після укладення договору ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 в якості оплати за перший місяць оренди 3000 грн., якими ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.
Близько 14 години 23 березня 2017 року ОСОБА_4 , маючи намір заселитись до вищезазначеного орендованого житла, встановив, що дана квартира фактично не здається, а ОСОБА_6 шляхом обману заволоділа належними йому грошовими коштами в сумі 3000 грн.
Зазначені дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та публічне вибачення в суді в якості обставин, що пом`якшують покарання.
Суд також враховує зміст досудової доповіді органу пробації стосовно ОСОБА_6 із загальним висновком про можливе її виправлення без ізоляції від суспільства.
Окрім того, суд враховує відсутність у обвинуваченої незнятої чи непогашеної судимості, показання про не офіційне працевлаштування, позитивну характеристику за місцем проживання та позицію потерпілого, який не наполягав на її суворому покаранні.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання у виді обмеження волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до неї слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий

ОСОБА_1