Справа № 498/835/15
Провадження № 1-кп/498/142/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000258 від 02.07.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слов`яносербка Великомихайлівського району Одеської області, освіта повна загальна середня, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має дитину 2012 року народження, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.310 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта встановлено, що 01.07.2015 року під час огляду домоволодіння ОСОБА_4 , за його письмовою згодою по АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці було виявлено та вилучено 25 кущів конопель, які він незаконно вирощував для використання в особистих цілях.

Такі дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 310 КК України - як незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятидесяти рослин.

Під час досудового розслідування 21.07.2015 року між прокурором прокуратури Великомихайлівського району Одеської області юристом 3 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості. Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 310 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у вигляді обмеження волі на 2 роки, - на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік та з застосуванням п. 2, 3 ст. 76 КК України і обвинувачений згодний на призначення названого виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений уклав угоду добровільно; його права та обов`язки йому неодноразово роз`яснювались; тиску на обвинуваченого не чинилось. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, обвинуваченого звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тіжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України. Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілий в кримінальному провадженні відсутній. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст..472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, остільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості і щиро кається. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком.

Керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду, укладену 21.07.2015 року між прокурором прокуратури Великомихайлівського району Одеської області юристом 3 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти назасудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1104,84 грн.

Речові докази у справі - 25 (двадцять п`ять) кущів рослин конопель, вилучені у ОСОБА_4 , знищити у встановленому законом порядку.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з моменту виконання вироку.

Апеляційна скарга може бути подана виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Одеської області, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд, а засудженим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1