В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.2017 Справа №607/6328/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001178 від 06 квітня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, українця, з незакінченою середньо-спеціальною освітою, учня Тернопільського вищого професійного училища технологій та дизайну, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

законного представника потерпілого: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: адвоката ОСОБА_8

представника служби у справах неповнолітніх

та дітей Тернопільської міської ради: ОСОБА_9

інспектора Тернопільського відділу поліції

ГУНП в Тернопільській області: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
5 квітня 2017 року близько 15.30 год. неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кабінету № 8 навчального закладу Тернопільського вищого професійного училища технологій та дизайну, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, проспект С.Бандери, 74 а, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, викрав із парти мобільний телефон «Samsung Galaxy Core Prime SM - G361H» НОМЕР_1 , IMEI72416 вартістю 624 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 649 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 5 квітня 2017 року близько обіду, коли він перебував у приміщенні одного із кабінетів навчального закладу Тернопільського вищого професійного училища технологій та дизайну на одній із парт побачив телефон «Samsung Galaxy». Оглянувшись та переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, він таємно викрав вказаний телефон та втік звідти. У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати те, що телефон повернутий його власнику, завдана шкода повністю відшкодована, а тому просить його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що на даний час завдана шкода потерпілому повністю відшкодована, майнових та моральних претензій до обвинуваченого не мають.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вчинок свого сина оцінює негативно, шкоду потерпілому відшкодовано в повному об`ємі, претензій матеріального та морального характеру у них немає, її син вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, став на шлях виправлення.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, який слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання у якому просить з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, після вчинення злочину своїми діями та вчинками довів можливість подальшої бездоганної поведінки, у відповідності до ч.1 ст.105 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 терміном на один рік.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали вказане клопотання та просять його задовольнити, у відповідності до ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру передбачених п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_11 терміном на один рік.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

За таких обставин, заслухавши думку прокурора ОСОБА_4 , яка не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання та звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів передбачених п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері, потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 , які відносно задоволення заявленого клопотання та звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру не заперечили, представників Тернопільського відділу поліції ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_10 , служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради ОСОБА_9 , які із врахуванням позитивних характеристик не заперечують щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_12 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю даного злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, потерпілий та його законний представник претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку про те, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, у зв`язку з чим вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає до задоволення, а неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 підлягає звільненню від кримінального покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вищезазначених позитивних даних про особу обвинуваченого, вважає за доцільне застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 на термін один рік.

Керуючись статтею 105 КК України, статтями 349, 369, 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , на термін 1 (один) рік.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1