Справа № 738/321/17
№ провадження 1-в/738/96/2017
УХВАЛА

13 березня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 спiльне подання адмiнiстрацiї МВК № 91 та спостережної комiсiї Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_5 ,
В С Т А H О В И В:
Адмiнiстрацiя Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області №91 та спостережна комісія Менської райдержадмiнiстрацiї подали до суду спільне подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_5 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, діючих стягнень не має, має заохочення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, та вказав на заяву яка міститься в матеріалах справи.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо недоцільності застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі, оскільки сам засуджений проти цього заперечує.

Представник установи в судовому засіданні клопотання підтримав.

Заслухавши пояснення засудженого, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали подання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спiльного подання Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської райдержадмiнiстрацiї, виходячи з такого.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 389-1, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.07.2016 року вирок та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 24.12.2015 року в частині його засудження за ч.1 ст. 389-1 КК України змінено та провадження в цій частині закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, вважати засудженим за ч.2, ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2016 року зараховано в строк у виді позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 09.04.2015 року по 24.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 09.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 дійсно відбув 1/2 частину призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії, наявність заохочень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що доводи засудженого ОСОБА_5 про погіршення його становища є слушними, в зв`язку з чим він заперечує проти задоволення подання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської райдержадмiнiстрацiї про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_5 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні спiльного подання адмiнiстрацiї МВК № 91 та спостережної комiсiї Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1