Справа № 640/658/16-к
н/п 1-кс/640/915/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
06.02.2017 до суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , у якому слідчий просить:
Майно, на яке накладено арешт у вигляді електронних інформаційних систем та їх частин та мобільних терміналів систем зв`язку після проведення експертних досліджень просив зберігати в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Майно, на яке накладено арешт у вигляді документів та чорнових записів просив зберігати в матеріалах кримінального провадження та камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Аналізом виписок по банківським рахункам встановлено, що з 2014 року безготівкові грошові кошти у різний період часу у значних розмірах поступають на розрахункові рахунки ФОП « ОСОБА_21 » (близько 32 млн. гривень) та ФОП « ОСОБА_22 » (близько 57 млн. гривень) від ТОВ «Технокомплектація» та ТОВ «Хартех» за реалізацію радіо компонентів загальнопромислового призначення та авіаційного обладнання, які в свою чергу вказаними підприємствами за договорами комісії з ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та контрактами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» з представниками іноземних держав поставлялись за кордон.
В подальшому, отримані грошові кошти від вказаних операцій з розрахункових рахунків ФОП « ОСОБА_21 » та ФОП « ОСОБА_22 » невстановленими особами перераховувались на розрахункові рахунки групи фізичних осіб ( ОСОБА_4 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 та інших) з зазначенням «переказ коштів» для подальшого їх зняття готівкою через каси банківських установ.
Також встановлено, що перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ОСОБА_21 , відкритого у ПАТ «Універсал Банк» на розрахункові рахунки фізичних осіб для подальшого їх зняття готівкою здійснював ОСОБА_4 , 1978 р.н.
При цьому, встановлено, що ФОП « ОСОБА_21 », ФОП « ОСОБА_22 », ТОВ «Технокомплектація» та ТОВ «Хартех» не являлись виробниками радіо компонентів загальнопромислового призначення та авіаційного обладнання.
Допитана в якості свідка колишня дружина ОСОБА_21 ОСОБА_26 повідомила, що ОСОБА_21 постійно зловживає спиртними напоями, ніколи директором будь-якого підприємства не був, приватним підприємством не займався та офіційно ніколи не працював.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_22 повідомив, що в 2014 році та в 2016 році особа на ім`я ОСОБА_27 та малознайомі на ім`я ОСОБА_28 та ОСОБА_29 за винагороду запропонували йому підписати документи у нотаріуса та в банківській установі, що він і зробив. Оформлені документи та банківські картки на ім`я ОСОБА_22 малознайомі забрали собі. Ніяких правочинів з продажу будь-якого товару на адресу ТОВ «Технокомплектація» та ТОВ «Хартех», ОСОБА_22 не вчиняв, товари не закуповував та не поставляв. Про те, що він являється приватним підприємцем та директором ТОВ «Технокомплектація» йому не відомо. Ніякі звіти про діяльність до податкових органів не подавав.
Відповідно до висновку спеціаліста бухгалтера від 06.06.2016, факт постачання товарів у період 2014-2015 років від ФОП « ОСОБА_22 » на адресу ТОВ «Хартех» та подальше постачання на адресу ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» на суму 63 045 759,69 гривень не підтверджений. Крім того, в порушення вимог Податкового кодексу України ФОП « ОСОБА_22 » у період 2014-2015 років у зв`язку з проведенням вказаних фінансово-господарських відносин не сплатив до бюджету податків на загальну суму 23 148 908,69 гривень, що призвело до завдання матеріальної шкоди державі.
Згідно даних УКР ГУНП в Харківській області, в ході проведення розшукових заходів по вказаному кримінальному провадженню встановлені особи, які причетні до вчинення вказаного злочину, однією з яких являється ОСОБА_4 , 1978 р.н., який для здійснення злочинної діяльності та збереження документів використовує квартиру АДРЕСА_3 .
26.01.2017 в період з 11.45 годин до 14.40 годин на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 у присутності ОСОБА_4 проведений обшук квартири АДРЕСА_3 , в результаті якого виявлено та вилучено майно:
Крім того, 26.01.2017 в період з 08.00 годин до 10.20 годин на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 у присутності ОСОБА_4 проведений обшук за місцем його мешкання в квартирі АДРЕСА_4 , в результаті якого виявлено та вилучено наступне майно:
27.01.2017 до Київського районного суду м. Харкова надіслане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено в ході зазначених обшуків.
31.01.2017 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесена ухвала про повернення прокурору зазначеного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та встановлено строк у 72 години для усунення недоліків, яка фактично була отримана прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 01.02.2017.
У зазначеній ухвалі Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2017 вказані недоліки про те, що в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна від 27.01.2017, в порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, не зазначена мета арешту майна.
Слідчий вказав, що враховуючи те, що є підстави вважати, що вилучене в ході проведення зазначених обшуків, майно у вигляді речей, предметів, документів є предметами, засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами в результаті його вчинення, з метою забезпечення кримінального провадження, а також з метою недопущення зникнення, втрати, знищення, перетворення або відчуження вказаного майна, яке може відповідно до ст.98 КПК України являтися речовими доказами по кримінальному провадженню, а також у зв`язку з необхідністю проведення судово-економічної, комп`ютерно-технічної та інших експертиз з використанням вилучених документів та інформації, яка зберігається на вилучених електронних інформаційних системах та їх частинах та мобільних терміналів систем зв`язку, виникла необхідність в арешті вищеказаного майна.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Власник майна ОСОБА_4 проти накладення арешту на документи, комп`ютерну техніку та телефони заперечував, посилаючись на те, що документи частково належать не йому, та вказане у клопотанні майно не стосується кримінального провадження, в межах якого подано клопотання, а ноутбук чорного кольору «ACER» s/n XRZLER0292520B66B3400 з зарядним пристроєм належить ОСОБА_30 .
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про місце, день та час розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_31 , (а.с.74-76).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , 1978 р.н., за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_32 (а.с.80-82).
26.01.2017 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 в квартирі АДРЕСА_3 , в період часу з 11-45 до 14-40 год. проведено обшук, в ході якого вилучено майно згідно протоколу обшуку від 26.01.2017 (а.с.77-79).
26.01.2017 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 08-00 до 10-20 год. проведено обшук, в ході якого вилучено майно згідно протоколу обшуку від 26.01.2017 (а.с.83-88).
Клопотання про арешт майна направлено до суду поштою 27.01.2017 (а.с.106 №640/658/16-к, н/п 1-кс/640/708/17).
30.01.2017 до суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 23.01.2017р., погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у вигляді речей, предметів та документів, які вилучені 26.01.2017 під час проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с.1 справа №640/658/16-к, н/п 1-кс/640/708/17).
Вказану ухвалу отримано прокурором 01.02.2017 (а.с.105).
Клопотання про арешт майна направлено до суду поштою 03.02.2017 (а.с.101).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.2 ст.98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколів обшуків від 26.01.2017 майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, речі та документи, мають значення для досудового розслідування, а також можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1