АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/498/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/361/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді - доповідача - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001516 від 22 грудня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора, що приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року, постановлену щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополі Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про закриття кримінального провадження за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів скарги прокурор посилається на те, що в ухвалі викладено лише висновок органу досудового розслідування про інкримінований ОСОБА_6 злочин, та, в порушення ст. ст. 368, 372 КПК України, відсутній висновок суду з питань чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад злочину і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього злочину.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та кримінальне провадження закрито.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, що приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, наполягаючи на її задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи постановлену судом ухвалу законною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, і якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, вимоги до змісту ухвали встановлюються ст. 372 КПК України, відповідно до пункту 2 частини 1 якої, судове рішення, яке викладене у формі ухвали окремим документом, крім іншого, складається з мотивувальної частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правових роз`яснень, наведених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 1 від 23 грудня 2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному порядку відповідне судове рішення, яке повинно бути мотивованим.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях у справах «Серявін та інші проти України» «Ван де Хурк проти Нідерландів», «Татішвілі проти Росії» стосовно вмотивованості судового рішення прийшов до висновку, що невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній чи касаційній скарзі. Наведені вимоги стосуються як судових рішень, прийнятих у формі ухвали, так і у формі вироку.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримані не були.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрито з нереабілітуючої підстави за клопотанням прокурора та за згодою підозрюваного за умови визнання останнім своєї вини.

Так, встановивши, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, й з моменту його вчинення 08 квітня 2006 року пройшло більше десяти років, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що встановлені ст. 49 КК України, строки притягнення до кримінальної відповідальності минули.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриваючи провадження з зазначеної підстави, суд, в порушення ст. ст. 368, 372 КПК України, в мотивувальній частині ухвали не вказав, що діяння, у вчиненні якого він підозрюється, мало місце і містить склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, не навів докази винуватості підозрюваного у його вчиненні, обмежившись лише фактом визнання ним вини.

Окрім того, суд не перевірив чи не вчинив ОСОБА_6 нового злочину та чи не ухилявся від слідства чи суду, тобто чи дійсно настали підстави, передбачені ст. 49 КК України, для такого звільнення.

Отже, колегії судів вважає, що суд, дійшовши висновків про наявність умов та підстав для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, належним чином, у відповідності до приписів cт. ст. 368, 370, 372 КПК України, не мотивував їх.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, що, згідно п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, тягне її скасування.

З урахуванням меж апеляційного розгляду, передбачених ст. 404 КПК України, та повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 407 КПК України, колегія суддів не може усунути вищенаведені порушення закону у межах апеляційного провадження, тому вважає обґрунтованими вимоги апеляційної скарги прокурора щодо призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, у межах якого належить з дотриманням встановленого законом порядку, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення у кримінальному провадженні, та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції задовольнити.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року скасувати.

Призначити у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4