Дата документу Справа № 1-37/2004
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кс/778/68/17
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_6 про направлення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого відбування покарання за вироком апеляційного суду Запорізької області від 01.06.2004р.,

в с т а н о в и л а:
перший заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_6 завернувся до Апеляційного суду Запорізької області з поданням, в якому зазначив, що вироком Апеляційного суду Запорізької області від 01.06.2004р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч.2 п.13 ст.115, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 05.10.2003р., строк закінчення відбування покарання - 05.10.2016р.
Засуджений ОСОБА_7 відбував покарання у Кіровській ВК УДПтС України в Донецькій області (№33), яка розташована в м. Кіровське Донецької області.
Однак 24.11.2015р. ОСОБА_7 був звільнений з Кіровської ВК №33 на підставі постанови про умовно-дострокове звільнення, винесеної нелегітимним органом - «Єнакієвським міським судом Донецької народної республіки».
Згідно довідки про звільнення №31351 від 24.11.2015р., виданої нелегітимною установою - «адміністрацією Кіровської ВК №33 Державної служби виконання покарань ДНР» ОСОБА_7 того ж дня був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 10 місяців та 19 днів.
Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015р. визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Розпорядженням КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014р. №1085-р м.Кіровське Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
З посиланням на зазначені обставини, прокурор просить направити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого відбування покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 01.06.2004р., оскільки засуджений ОСОБА_7 незаконно звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково нелегітимним органом, рішення про його звільнення прийняте «Єнакієвським міським судом ДНР» не створює та не може створювати правових наслідків, у зв`язку зі чим засуджений має бути поміщений до відповідної установи виконання покарань Державної пенітенціарної служби України для подальшого відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді про сутність подання, прокурора, який підтримав подання та просив його задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи подання, колегія суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст. 537 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Пункт 14 частина 1 статті 537 КПК України передбачає, що суд має право вирішувати інші питання, про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Діючим законодавством, а саме статтями 86-88, 91, 93 КВК України, Інструкцією про порядок розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.02.2012 року №222/5, передбачений певний порядок виконання покарань у вигляді позбавлення волі, який регламентує порядок переведення засуджених до іншої виправної колонії за виняткових обставин.

Оскільки цей порядок визначений нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та виконується установами виконання покарань, колегія суддів вважає, що поставлене в поданні прокурора питання не відноситься до такого, яке може бути розглянуто відповідно до п.14 ст. 537 КПК України.

Крім того, апеляційний суд не погоджується з викладеними в поданні прокурора висновками щодо обґрунтованості подання прокурора. Так, відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом.

Також, ч.3 ст.9 цього Закону передбачено, що будь-який акт/рішення, документ/, виданий органами та/або особами, визначеними частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. А тому судова колегія не приймає до уваги довідку про звільнення ОСОБА_7 , оскільки її було видано нелегітимним органом.

Згідно з положеннями ст.1 КПК України, яка передбачає, що Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Так, положеннями ст. 9 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та п.С) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, передбачено, що ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. Кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як-то: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтовано підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечи після його вчинення.

Наведені міжнародні правові норми закріплюють, що особа може бути затримана лише за наявності передбачених законом обставин та відповідно до встановленої процедури.

Оскільки в даному конкретному випадку прокурор у своєму поданні не навів та не надав суду відповідних доказів про те, що засуджений ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення або це обумовлено необхідністю запобігти вчиненню засудженим правопорушення чи його втечи після вчинення правопорушення, тому, на думку апеляційного суду, відсутні правові підстави для направлення засудженого для подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, судова колегія не вбачає правових підстав для повторного прийняття рішення у справі, оскільки згідно вироку Апеляційного суду Запорізької області від 01.06.2004р. в цій справі, засуджений ОСОБА_7 повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі, та виконання вироку відноситься до компетенції органів виконання покарань, а не до суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає подання заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Подання першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_6 про направлення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого відбування покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 01.06.2004р. залишити без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3