АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/607/16-к Номер провадження 11-кп/786/57/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з секретарем судового засідання ОСОБА_5 за участю прокурора ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001462 від 20.11.2015 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 3 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено:

-за ч.2 ст.121 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визнано його засудженим на 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 125 КК України.

На підтвердження своїх вимог зазначає, що ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, зазначених у вироку суду, не наносив а лише декілька разів вдарив бляхою ременя по спині та обличчю потерпілого, а місцевий суд, у свою чергу не допитав очевидця події ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.06.2016 року в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі змінити та призначити йому покарання у виді громадських робіт. В частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі вирок скасувати та виправдати його за недоведеністю його у вчиненні злочину.

На підтвердження своїх вимог захисник зазначає, що у судовому засіданні суду першої інстанції не допитані свідки, які були безпосередніми свідками подій за яких ОСОБА_12 на носив удари ОСОБА_10 , а сам померлий ОСОБА_13 за життя повідомив свідку ОСОБА_14 що його побив свідок ОСОБА_15 .

Також захисник вважає, що обвинувачений ОСОБА_12 був позбавлений можливості наносити удари потерпілому ОСОБА_13 ногами, оскільки сам мав зламані ребра та опухлі ноги.

В апеляційній скарзі прокурор Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 призначити покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 року позбавлення волі, згідно ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 8 років 6 місяців позбавленні волі.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Згідно вироку суду, 3 жовтня 2015 року близько 1 год. 00 хв. ОСОБА_7 шляхом вільного доступу таємно викрав з господарства ОСОБА_16 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , металевий масляний гідравлічний домкрат в/п 15т., вартістю 387 грн. 50 коп., належний ОСОБА_16 та разом із викраденим покинув місце вчинення злочину, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

9 листопада 2015 року близько 19 год., ОСОБА_7 знаходячись у будинку по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_10 , розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

У подальшому в ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 , знаходячись перед ОСОБА_10 , котрий сидів в розламаному кріслі та, тримаючи у правій руці військовий шкіряний пасок з бляхою, з великою силою, умисно наніс близько 10 ударів по спині та голові ОСОБА_10 , а також металевою частиною ременя умисно наніс не менше 3 ударів у життєво важливу частину тіла - в область голови ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 правою ногою, взутою у ботинок, з великою силою умисно наніс не менше 3 ударів у життєво важливу частину тіла - в область грудної клітки та живота ОСОБА_10 , який знаходився в положенні сидячи у кріслі.

Після цього ОСОБА_11 відштовхнув ОСОБА_7 від ОСОБА_10 , тим зупинивши нанесення тілесних ушкоджень останньому.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_10 був доставлений каретою швидкої допомоги до Лубенської комунальної центральної міської лікарні, де в подальшому реанімаційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 31 хв. помер від отриманих тілесних ушкоджень.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження, в тому числі такі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги з наведених в них підстав; прокурора ОСОБА_6 не підтримав апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокурати та заперечував проти апеляційних скарг інших учасників кримінального провадження; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення виходячи з такого.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин, викладених у вироку, стверджується сукупністю доказів, належно оцінених судом.

Зокрема, свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.121 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він безпосередньо дослідив за участю обвинуваченого і його захисника, та належно оцінив із дотриманням положень ст.94 КК України. Докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3ст.374 КПК України суд навів у своєму вироку.

Твердження у скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про протиріччя у показаннях свідків та висновках експертиз є неспроможними.

Насамперед в основу обвинувального вироку суд обґрунтовано поклав логічні, послідовні, узгоджені між собою та матеріалами кримінального провадження показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Так, із показань ОСОБА_17 слідує, що прийшовши додому до потерпілого ОСОБА_10 10 листопада 2015 року, він побачив його з розбитою головою, а сам потерпілий повідомив йому, що його побив ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_18 дала суду показання про те, що за декілька днів до смерті приходила до потерпілого ОСОБА_20 , який був з побитою головою та повідомив, що його побив ОСОБА_12 .

За показаннями потерпілого ОСОБА_21 його брат ОСОБА_10 вів антисоціальний спосіб життя, систематично вживав спиртні напої, в його житлі проживали люди, які також зловживали спиртними напоями, вчиняли сварки та бійки. 12 листопада 2015 року, він побачив, що ОСОБА_7 витягнув його брата ОСОБА_10 на вулицю. При цьому ОСОБА_10 був сильно побитий. На запитання, хто побив брата, ОСОБА_7 йому нічого не відповів. Наступного дня, 13 листопада 2015 року, його покликав ОСОБА_11 , у зв`язку з тим що брату стало погано. Близько 16 години ОСОБА_21 викликав швидку, яка забрала ОСОБА_10 до лікарні, де він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За висновком судово-медичної експертизи трупа №312-Д від 05.02.2016 року на трупі ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців: на верхній повіці лівого ока, блідо-червоний крововилив в білочну оболонку лівого ока, синець на верхній повіці правого ока, синець в правій лобно-скроневої ділянці голови на межі росту волосся, садна голови: в області лобу зліва на волосяній частині голови, в області лобу зліва на 3,5 см. вище від лівої брови і на 0,5 см. лівіше від середньої лінії, в області лобу зліва над лівою бровою у зовнішнього кута ока, в лівій виличній ділянці садно, в правій виличній ділянці садно, в області спинки носу справа садно, в області кінчика носу зліва садно, перелом кісток носу, кровопідтічність м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні: в лівій лобній ділянці, в лівій лобно-скроневій ділянці, в правій лобно-скроневій ділянці голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку у вигляді рідкої крові і рихлих темно-червоних згортків нещільно фіксованих до твердої мозкової оболонки в правій середній черепно-мозковій ямці та в правій і лівій задній черепно-мозковій ямках, загальним об`ємом до 110 мл., крововиливів під м`яку мозкову: в правій лобній долі з розповсюдженням на базальну поверхню, в правій скроневій долі з розповсюдженням на базальну поверхню, в лівій скроневій долі мікроскопічно: рективні крововиливи з реактивними змінами, позитивним забарвленням на гемосидерин в твердій мозковій оболонці, м`яких мозкових оболонках лобних долей, скроневої долі правої півкулі, потиличної долі правої півкулі, лівого мозочка, стовбуру головного мозку, в речовині скроневої долі правої півкулі та стовбурі головного мозку; переломи ребер зліва: 3,4,5,6,7 ребра (непрямі) по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, переломи ребер справа: 3,4,5,6 ребра (непрямі) по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, 7,8 ребра справа (прямі) по задньо-пахвовій лінії, 6 ребро справа (прямий) по лопаточній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів; синці: по передній поверхні лівого плечового суглобу, по тильній поверхні лівої кисті в проекції п`ясних кісток, по передній поверхні лівого колінного суглобу синець, синець по задній поверхні правого плечового суглобу, в області кута лопатки зліва синець з садном, по задній поверхні грудної клітки справа синець, в області крила тазу справа синець, по задній поверхні правого стегна у верхній третині синець з садном, по задньо-зовнішній поверхні грудної клітки зліва синець, в області лівої сідниці по верхньому зовнішньому квадрату синець, садна: по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу садно, по розгинаючій поверхні правого передпліччя в середній третині садно, по тильній поверхні правої кисті в проекції п`ясних кісток два поруч розташованих садна, в поперековій ділянці хребта дугоподібне садно, в області крижі три поруч розташованих садна, які носять характер при життєвості утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, чи нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, при чому тілесні ушкодження в ділянці голови утворилися не менш як від 9- кратної дії травмуючих предметів, в область тулуба 10 кратної дії травмуючих предметів, в область лівої руки 5 кратної дії травмуючих предметів, в область правої руки 5 кратної дії травмуючих предметів, в область лівої сідниці 1 кратної дії травмуючих предметів, в область правої ноги 5 кратної дії травмуючих предметів, в область лівої ноги 2 кратної дії травмуючих предметів і відносно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному ви падку призвели до смерті потерпілого ОСОБА_10 . Причиною смерті ОСОБА_10 явилася закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (т.1 а.с.144-147)

Вбачається також, що показання свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 , відносно характеру та локалізації нанесених обвинуваченим побоїв, були перевірені під час проведення із ними слідчих експериментів.

Слід також зазначити, що сам обвинувачений ОСОБА_7 , незважаючи на те, що не згоден з датою вчинення інкримінованого йому злочину та з тим, що саме від ударів нанесених по голові потерпілого настала смерть останнього - по суті не заперечував в судовому засіданні факту побиття ним ОСОБА_10 у будинку за місцем його проживання.

Під час допиту апеляційним судом свідка ОСОБА_11 було спростовано версію сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_7 до спричинення потерпілому смертельних тілесних ушкоджень.

Таким чином, по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що саме ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, що потягли його смерть. Давши належну оцінку доказам, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України. Отже доводи, які наведені з цього приводу у апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, є безпідставними.

Щодо призначеного покарання ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував як ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, так і дані про особу винного, який тривалий час веде антисоціальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, водночас є здоровим та працездатним, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання винного судом не встановлено.

Суд дійшов обґрунтованого висновку що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями ч.2 ст.121, ч.1 ст.185 КК України. При цьому, суд призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України, яким поглинув менш суворе покарання, призначене за інший злочин із сукупності злочинів.

Переглянувши справу в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів не вважає призначене судом ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років надмірно суворим чи м`яким, як про це заявляють сторони провадження у своїх апеляційних скаргах. За таких обставин апеляційні скарги в частині призначеного покарання задоволенню не підлягають.

В цьому кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили обраний судом 03.06.2016 року, а тому цей строк, у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України, підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, як строк попереднього ув`язнення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області,обвинуваченого ОСОБА_7 та спільну апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 3 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 03.06.2016 року по 21.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24