Справа № 645/218/15-к
Провадження № 1-кп/645/78/17
УХ В А Л А
іменем України

28 лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ірака м. Багдаду, громадянина Іраку, араба, вдівця, офіційно не працюючого, раніше не судимого, фактично проживаючого без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и л а:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжений до 04 березня 2017 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та наголосив, що обвинувачений є громадянином Іраку, не має постійного місця проживання на території України, офіційно не працює, що свідчить про наявність вищевказаних ризиків, та наголосив, що в ході розгляду даного кримінального провадження ці ризики не зменшились.
Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просив суд змінити запобіжних захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, вважав безпідставним посилання прокурора на те, що обвинувачений є громадянином Іраку та не має постійного місця проживання в України, як на ризик, який може свідчити про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зазначив, що ОСОБА_7 має можливість звернутись до Іракської діаспори у м. Харкові за допомогою у працевлаштуванні, яка також зможе сприяти йому у пошуку тимчасового житла. Вказав, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, свідки обвинувачення у кримінальному провадженні допитані, на даний час триває лише проведення призначених експертиз. Наголосив, що обвинувачений раніше не засуджений, вину свою визнає частково, готовий давати показання. У зв`язку з наведеним просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника, просив змінити запобіжний захід, посилаючись на те, що в нього погіршився стан здоров`я, в умовах слідчого ізолятору він не отримує належного лікування, у м. Харкові він має знайомих, які зможуть допомогти йому матеріально та забезпечити житлом на час розгляду кримінального провадження.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому. При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке в силу ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачене кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. Крім того, враховує, що обвинувачений постійного місця проживання в Україні не має, є громадянином Іраку, у зв`язку з чим існує ризик переховування обвинуваченого від суду. Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, не має сім`ї та утриманців.
За таких обставин, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, з метою уникнення ризиків, визначених у пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, у зв`язку з чим колегія суддів вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.
З урахуванням наведеного, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 372 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 27 квітня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3