Справа № 357/1707/17
1-кп/357/407/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004756 від 18.09.2016 року відносно -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.03.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки; 13.02.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
18 вересня 2016 року близько 19 години 40 хвилин, знаходячись поблизу будинку № 20 по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_4 побачив малолітнього ОСОБА_6 , в користуванні якого знаходився мобільний телефон «LG D686 G Pro Lite», належний потерпілій ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним телефоном.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом ривка відкрито заволодів вирвав з рук ОСОБА_6 мобільний телефон «LG D686 G Pro Lite», вартістю 1900 гривень, який був в тимчасовому користуванні останнього.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 1900 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і показав суду, що у вересні 2016 року він проживав у Сквирському районі і 18.09.2016 року приблизно о 19 годині 40 хвилин він йшов пішки на кінець міста, в район Піонерської в м. Біла Церква, щоб звідти поїхати додому. Проходячи по бульвару Олександрійському він побачив біля одного з будинків незнайомого йому малолітнього хлопця, який стояв і грався в якусь гру на мобільному телефоні. В той час у нього було скрутне матеріальне становище і він вирішив заволодіти мобільним телефон цього хлопця, а тому він підійшов до хлопця і ривком руки вирвав з рук хлопця мобільний телефон, після чого пішов далі. В подальшому він продав цей телефон випадковій людині за 500 грн., які витратив на власні потреби.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється, просить суворо не карати, та призначити мінімально можливу міру покарання.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 , як особа за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, завдані потерпілій збитки відшкодовано, тобто викрадене майно було повернуто.

При цьому ОСОБА_4 у скоєному чистосердечно розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки інкримінований злочин ОСОБА_4 вчинив до засудження його 13.02.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, то при визначенні йому покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 70 ч. 4 КК України.

При цьому слід врахувати, що на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2016 року було задоволено подання Білоцерківського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування покарання з випробуванням і направленням в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 і було направлено засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 14.03.2016 року, взявши його під варту з-залу суду негайно і визначено що строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 20.10.2016 року. Також на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 29.11.2016 року було залишено засудженого ОСОБА_4 у Київському слідчому ізоляторі УДПС України у м. Києві та Київській області з подальшим переведенням до ІТТ у зв`язку з розглядом справи, по якій вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2017 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, при цьому вказаним вироком суду ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України було зараховано до покарання строк перебування в СІЗО за період з 29.11.2016 року по 13.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази у провадженні мобільний телефон марки «LG D686 G Pro Lite» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні у ОСОБА_8 повернути потерпілій ОСОБА_7 по приналежності, а також флеш накопичувач марки «TDK micro SD» об`ємом 16 Гб, який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 повернути останній по приналежності.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

У даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_9 визначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_9 відраховувати з 20.10.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в СІЗО за період з 29.11.2016 року по 13.02.2017 року та з 13.02.2017 року по 22.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, застосувати до ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з залі суду негайно та утримуючи в Київському СІЗО УДПС в м. Києві та Київській області.

Речові докази у провадженні мобільний телефон марки «LG D686 G Pro Lite» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні у ОСОБА_8 повернути потерпілій ОСОБА_7 по приналежності, а також флеш накопичувач марки «TDK micro SD» об`ємом 16 Гб, який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 повернути останній по приналежності.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,