справа №619/4528/15-к
провадження №1-кс/619/235/17
іменем України
16 березня 2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
Під час досудового розслідування було встановлено, що 25 жовтня 2015 року в період часу з 19 години 20 хвилин до 23 години 30 хвилин (точний час не встановлений) невстановлена особа, знаходячись на провулку Щорса, розташованому в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, з невідомих мотивів, спричинила ОСОБА_5 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , множинні рублені рани волосистої частини голови, гематоми виличної області, перелам носу, перелам скроневої кістки.
Також під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було встановлено, що до скоєного злочину може бути причетна ОСОБА_6 , яка мешкає в АДРЕСА_2 , в якої є чоловік ОСОБА_7 , який є співмешканцем ОСОБА_8 .
12 жовтня 2016 року ОСОБА_9 було запропоновано надати зразки крові та слини для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, але остання в категоричній формі відмовилась надавати вказані зразки для дослідження.
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП Харківської області ОСОБА_4 про примусове відібрання зразків крові та слини для експертного дослідження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_2 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що отримання вказаних зразків має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і те, що необхідно отримати зразки крові та слини для експертного дослідження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.
Слідчий суддя на підставі наданої копії заяви ОСОБА_6 , доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних мотивів.
Статтею 245 КПК України регламентовано отримання зразків для експертизи. У разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У разі, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
У ч.2 ст. 245 КПК України закріплено відсилочну норму, згідно з якою порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється відповідно до положень про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160 166 КПК України). Натомість відбирання біологічних зразків у особи за її згодою здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 КПК (ч.3 ст.245 КПК України). У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160 166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Таким чином, у ст.245 КПК України закріплені бланкетні норми щодо порядку розгляду клопотання про примусове відібрання зразків для експертизи, які відсилають до положень КПК про тимчасовий доступ до речей і документів, але лише до визначених у ст.245 КПК України статей, зокрема, статей 161 166 КПК України.
У ст. 245 КПК України не визначено переліку осіб, у яких можуть бути відібрані зразки для експертизи. Разом з тим системний підхід до тлумачення положень статей 245 та 163 КПК (положення про тимчасовий доступ до речей і документів) дає підстави для висновку, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того чи є ця особа стороною кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.160 КПК України, слідчий у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинен зазначити: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про дачу дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя вважає, що слідчий не довів наявність обставин, передбачених п.2 ч.5 ст.163 КПК України, для примусового відібрання зразків для експертного дослідження, які зазначені у клопотанні, оскільки слідчому судді не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували об`єктивну необхідність у примусовому відібранні зразків крові та слини ОСОБА_6 в межах кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У клопотанні відсутні посилання на доводи та докази про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 , в тому числі не надані докази необхідності примусового відібрання зразків крові і слини саме у ОСОБА_6 .
До того ж, у клопотанні не зазначено для яких саме експертиз необхідно відібрати зразки у ОСОБА_6 та не надано доказів призначення експертиз.
Також до клопотання про примусове відібрання зразків не додано матеріалів, які обґрунтовують доводи клопотання. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а також відповідно до ч.6 ст.132 КПК України до клопотання слідчого має додаватись витяг з ЄРДР. В порушення зазначених норм до клопотання слідчого не додано витяг з ЄРДР, а копія заяви ОСОБА_6 , якою слідчий обґрунтовує клопотання, не засвідчена, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитись в ідентичності цього документу його оригіналу.
Таким чином, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дыйшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки необхідність примусового відібрання зразків прокурором не доведена.
Керуючись ст.ст.159-166, 245, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1