Справа № 31
Провадження № 11-кп/777/532/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

31.08.2017 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подала захисник обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 ,
вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з вищою світою, не працюючий, одружений, не судимий,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 цього ж Кодексу обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою світою, не працюючий, одружений, не судимий,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальних витрат у справі немає.

У порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речового доказу, а саме оптичний диск CD-R, який містить відеозапис із фотоапарату свідка ОСОБА_6 та знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - залишено у матеріалах кримінального провадження.

Згідно вироку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю , вчиненому групою осіб, яке виразилось у заподіянні потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я й мало місце 12.12.2016 приблизно о 14-ій годині біля будинків № № 928 та АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі захисник обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що в діях обвинувачених відсутній склад передбаченого ст. 296 КК України кримінального правопорушення, оскільки останні під час конфлікту не переслідували мету порушення громадського порядку й не мали умислу на вчинення будь-яких протиправних дій, а навпаки, конфлікт був спровокований потерпілим ОСОБА_5 .. Крім того, вказує на те, що з обставин даного конфлікту проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні у частині нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , під час якого проведено слідчий експеримент, копію протоколу якого суд необґрунтовано не взяв до уваги. Вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_3 виправдати, а дії ОСОБА_2 перекваліфікувати із ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.

Так, зазначаючи в апеляційній скарзі про незаконність вироку, апелянт у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України не подала клопотання (не зазначила в апеляційній скарзі), у якому б указала на те, які саме докази, що підтверджують зазначені нею в апеляційній скарзі доводи, необхідно дослідити апеляційному суду, а також не зазначила у чому саме полягає неповнота при дослідженні цих доказів місцевим судом, і які саме факти можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні цих доказів.

Указуючи на відсутність у діях обвинувачених суб`єктивної сторони передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, апелянтом не зазначено якими саме доказами підтверджуються вказані доводи.

Ставлячи вимогу про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_2 із ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, апелянт не вказала на те, які саме докази свідчать про відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_2 хуліганського характеру та про існування між потерпілим та обвинуваченим неприязних відносин.

Крім того, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не вчиняв хуліганських дій, апелянтом також не зазначено які самі докази підтверджують вказані доводи та спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні хуліганства групою осіб.

При цьому, ставлячи вимогу про виправдання ОСОБА_3 , апелянт не послалася на норми кримінального процесуального закону, які б підтвердили наділення апеляційного суду повноваженнями ухвалювати виправдувальні вироки, а також не навела підстави, з яких апеляційний суд повинен його виправдати.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала захисник обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року, ухвалений у кримінальному провадженні щодо обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , залишити без руху.

Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту.

Встановити строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу їй буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7 Стан