Дата документу Справа № 320/7143/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/7143/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/3/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 2, 6 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в режимі відеоконференції із Соломянським районним судом м.Києва ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
захисник-адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 19 години 20 хвилин 02 січня 2017 року включно. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 з 19 години 20 хвилин 03 листопада 2016 року. Строк дії ухвали встановлено до 19 години 20 хвилин 02 січня 2017 року включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник-адвокат ОСОБА_9 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що не підтверджено належним чином обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні та існування ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні. Також зазначає, що слідчий суддя, допустив порушення вимог ст.ст.177, 194, 196 КПК України, проігнорував рішення Конституційного суду України, а також практику Європейського суду з прав людини, розглянув клопотання слідчого без об`єктивного з`ясування обставин справи, та свої висновки, викладені в ухвалі, належним чином не вмотивував, документи, на які послався слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, не є доказами, а є процесуальними джерелами доказів. Протоколи слідчих дій, додані до клопотання, є недостовірними доказами, оскільки, в порушення вимог ст.223 КПК України, залученим понятим не роз`ясненні їх процесуальні права. На думку захисника, висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам провадження. Також захисник вважає, що оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки обрання судді ОСОБА_1 безстроково здійснено у незаконний спосіб. Крім того, захисник зазначає, що при розгляді клопотання було порушено право підозрюваного ОСОБА_6 на захист, оскільки, в порушення вимог ст.50 КПК України, захисник ОСОБА_11 залучений до участі у справі без підтвердження повноважень захисника, вказаний захисник не заперечував проти задоволення клопотання, не забезпечив ефективну правову допомогу, самоусунувся від виконання своїх обов`язків, не виконавши жодних дій на захист підозрюваного.
Згідно з ухвалою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він в період часу з 14-00 год. 27 жовтня 2016 року до 02-00 год. 28 жовтня 2016 року, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_12 , умисно, з особливою жорстокістю вчинив вбивство двох осіб, у тому числі малолітньої дитини, а саме: ОСОБА_12 та її малолітнього сина - ОСОБА_13 , шляхом нанесення множинних ударів невстановленим предметом колючо-ріжучої дії в область тулубу та шиї ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження, від яких її смерть настала на місці вчинення злочину, а відразу після цього, умисно, з метою вбивства малолітньої дитини, наніс удар ножем в область шиї малолітнього ОСОБА_13 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких його смерть настала на місці вчинення злочину. Після чого ОСОБА_6 заволодів належним ОСОБА_12 майном, тим самим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 7060 грн.
Далі, з метою приховати вчинений ним злочин, ОСОБА_6 сховав трупи ОСОБА_12 та її малолітнього сина - ОСОБА_13 в диван, зачинив ззовні вхідні двері будинку на замок та покинув місце вчинення злочину.
02 листопада 2016 року до ЄРДР за №0005833 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 2, 6 ч.2 ст.115 КК України.
03 листопада 2016 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.
В той же день ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 2, 6 ч.2 ст.115 КК України.
Заслухавши доповідь судді; захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та звільнити ОСОБА_6 з-під варти; ОСОБА_6 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчого ОСОБА_8 , який підтримав доводи, викладені ним у клопотанні, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано самого підозрюваного ОСОБА_6 , який заявив, що визнає себе винним та не заперечував проти задоволення клопотання та проти доводів слідчого, в цьому клопотанні викладених, захисника - адвоката ОСОБА_11 , який не заперечував проти задоволення клопотання, вислухана думка прокурора, доводи слідчого та з`ясовані обставини, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про те, що обґрунтованість підозри підтверджується доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться у доданих до клопотання слідчого матеріалах провадження: фактичними даними, отриманими при допиті самого підозрюваного, потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , даними, зафіксованими у протоколі огляду місця події від 02 листопада 2016 року; у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_15 ; у протоколі обшуку ломбарду «Гроші ТУТ», який розташований за адресою: Запорізька область, м.Мелітополь, вул.Героїв України (Кірова), 56.
В матеріалах провадження міститься протокол від 02 листопада 2016 року прийняття заяви від ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, та заява останньої про залучення як потерпілої, згідно з якими остання повідомила, що з 27 жовтня 2016 року вона втратила зв`язок зі своєю донькою - ОСОБА_12 .
В ході допиту 02 листопада 2016 року, протокол якого доданий до клопотання, потерпіла повідомила про те, що з 27 жовтня 2016 року вона втратила зв`язок із донькою ОСОБА_12 , телефон останньої знаходився поза зоною дії. 30 жовтня 2016 року, прийшовши за місцем проживання доньки та взявши ключі у сусідки зайшла у будинок та побачила сліди крові, схожі на калюжі, а на великому килимі на ліжку - плямами. Плями невеликого розміру не зрозумілого походження були також на стіні, ліжко було пошкоджене, але з якого часу - їх не відомо, т.я. у доньки вона бувала рідко. Порядок речей був порушений тільки на ліжку. У кухні було все прибрано, табуретки перевернуті, немов мили підлоги. Вона склала речі на ліжку та замила килим у кімнаті. До поліції не зверталась, т.я. думала, що донька повернеться сама.
Згідно з протоколом огляду місця події від 02 листопада 2016 року, у будинку АДРЕСА_2 , при піднятті кришки дивану в одній з кімнат виявлені трупи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з ознаками насильницької смерті.
Будучи допитаним 03 листопада 2016 року в якості підозрюваного, ОСОБА_6 вказав на те, що вчинив вбивство ОСОБА_18 та її малолітнього сина, перерізавши їм горло ножем, який після цього помив, сховав обидва тіла під ліжко та забрав з дому ОСОБА_18 золотий ланцюжок з кулоном, золоті сережки, які лежали у вазі на видному місці, куртку зелену, ТВ тюнер, мобільний телефон, який лежав на столі, та рушник. Окрім того, ОСОБА_6 вказав на те, що після цього вийшов на зупинку «Сільрада» та викликав таксі зі свого телефону та на таксі поїхав на «Новий Мелітополь». Зупинившись біля чебуречної, зустрів хлопців, з якими мав їхати до смт.Кирилівка ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , та відпустив таксі. Після цього вони зустрілись із хлопцем на ім`я ОСОБА_21 , вживали алкогольні напої. Він останньому розповів, що сталося вбивство. Цю розмову чули ОСОБА_22 та ОСОБА_20 . ОСОБА_21 йому порадив поїхати з міста чи піти до міліції. Вони всі поїхали на місце події, куди він зайшов із ОСОБА_23 . ОСОБА_20 був позаду, ОСОБА_22 залишився у машині. Він показав ОСОБА_24 , де все відбулося та підняв ліжко. На запитання ОСОБА_25 сказав, що це зробив він. Потім поїхали на таксі з місця події. Оскільки на його штанях були сліди крові, вони поїхали униз міста, де відпустили таксі та він купив собі джинси, штани поклав у пакет, який йому дали продавці, та поїхали на залізничний вокзал. Пакет віддав ОСОБА_22 . Потім пішли до ОСОБА_25 , де пробули пару годин, спілкувались. Після цього кожен пішов додому збиратися на наступний день до ОСОБА_26 . Мобільний телефон «Алькатель» він викинув, золоті вироби за пропозицією ОСОБА_22 здали до ломбарду. Він показував ці вироби ОСОБА_22 , але не казав, чиї вони. Ключі від будинку, де проживала ОСОБА_27 , викинув в туалет у себе вдома.
Допитаний під час досудового розслідування 03 листопада 2016 року в якості свідка ОСОБА_16 вказав, що 28 жовтня 2016 року о 00 годин він зустрів біля магазину «Скорпіон» в м.Мелітополь ОСОБА_19 , з яким знаходився біля магазину та розмовляв. Приблизно о 01-00 годині до магазину під`їхала машина таксі - ОСОБА_28 та з нього вийшов хлопець, який підійшов до ОСОБА_19 . Останній їх познайомив та представив хлопця ім`ям ОСОБА_29 . В руках цього хлопця був об`ємний пакет, а в ньому багато речей. Біля магазину ОСОБА_29 нічого не розповідав, а просто дістав з карману куртки золотий жіночий ланцюжок та запропонував його закласти у ломбард, зазначивши, що його він узяв у себе вдома. Після того як вони на паспорт ОСОБА_19 заклали вказаний ланцюжок до ломбарду та купивши спиртні напої, приблизно о 04-00 годині 28 жовтня 2016 року розпивали їх біля магазину «Скорпіон». Через деякий час до них підійшов ОСОБА_30 . Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_29 зазначив, що він вбив ножем перерізав горло, двом чоловікам, з причини того, що вони вбили жінку, а він заступився за неї та вбив їх. Де і коли він це вчинив, у той момент не розповідав. Після того, як вони продовжили розпивати спиртні напої у будинку ОСОБА_31 , ОСОБА_32 знов почав казати що вбив двох чоловіків. Йому ніхто не повірив, через що ОСОБА_32 настояв на тому, щоб всі поїхали на місце вчинення вбивства, де він би підтвердив свої слова. Потім вони вчотирьох на таксі, приблизно о 07-00 годині, приїхали в с.Костянтинівка. ОСОБА_33 залишився у машині таксі спати, а вони утрьох пішли до будинку. ОСОБА_32 відкрив вхідні двері, вони зайшли до будинку. ОСОБА_34 та ОСОБА_32 пройшли до кімнати справа від входу, а він залишився стояти на порозі. Він побачив, що на полу лежить людина. Йому було видно тільки ступні ніг у чорних носках. Скільки було тіл він не бачив, тому що одразу вибіг з будинку та підійшов до таксі. Коли прийшли ОСОБА_32 та ОСОБА_34 , останній йому повідомив, що у будинку мертва жінка та дитина. Після цього вони на таксі поїхали на привокзальну площу до магазину «Скорпіон», де продовжили розпивати спиртні напої. Через деякий час він уїхав на таксі додому.
Допитаний під час досудового розслідування 03 листопада 2016 року в якості свідка ОСОБА_17 пояснив, що 28 жовтня 2016 року, приблизно о 04-30 год. йому на мобільний телефон зателефонував знайомий ОСОБА_35 та запропонував зустрітися біля магазину «Скорпіон», який розташований на привокзальній площі ст.Мелітополь, щоб розпити спиртні напої з ним, ОСОБА_36 та ОСОБА_37 . Він погодився, та приблизно о 05-00 годині зустрівся з ними. Після розпивання спиртних напоїв на вулиці, вони пішли до нього додому. Під час слідування, ОСОБА_32 з ОСОБА_38 трохи відстали від нього та ОСОБА_39 і про щось спілкувалися. Під час розпивання спиртних напоїв у нього в квартирі ОСОБА_32 повідомив, що йому на мобільний телефон подзвонила співмешканка його батька по імені ОСОБА_40 , яка проживала в с.Констянтинівка Мелітопольського району, та сказала, що у неї проблеми. Потім ОСОБА_32 розповів, що він приїхав до неї та коли зайшов до її будинку, помітив двох раніше не знайомих йому чоловіків, які наносили ОСОБА_41 та її малолітньому сину ножові поранення. Щоб захистити ОСОБА_42 , він взяв на кухні ніж та наніс двом вищевказаним чоловікам удари ножем. Від нанесених ударів чоловіки вмерли. Після цього, він злякався, виніс тіла чоловіків на вулицю та сховав їх на городі. Потім він закрив вхідні двері та поїхав у м.Мелітополь. Що сталося з ОСОБА_43 та її малолітньою дитиною, він не казав. Вказаним словам ОСОБА_44 вони не повірили, та він запропонували їм проїхати у с.Костянтинівка, де покаже трупи. Під час цієї розмови були присутні його співмешканка ОСОБА_45 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 . Після того як вони о 09-00 годині приїхали на таксі в с.Костянтинівіка, ОСОБА_22 залишився спати у машині, а він, ОСОБА_32 та ОСОБА_20 пройшли у двір будинку, де ОСОБА_32 ключем відкрив вхідні двері. Зайшовши до помешкання, ОСОБА_32 запропонував йому підняти розкладену частину дивану. Коли він підняв цю частину дивану, то побачив, що під нею на підлозі знаходиться труп жінки та дитини. Він злякався та відпустив розкладену частину дивану назад. ОСОБА_20 також коли побачив труп жінки та дитини, злякався. ОСОБА_32 повідомив, що це труп ОСОБА_46 та її малолітнього сину, а трупи двох чоловіків, яких він зарізав, знаходяться на городі. ОСОБА_32 запропонував сходити на город, де він покаже їм трупи вбитих ним чоловіків. Він та ОСОБА_20 відмовилися. Потім вони вийшли з будинку, ОСОБА_32 закрив ключем вхідні двері та вони поїхали на таксі до магазину «Скорпіон». Вийшовши з таксі, ОСОБА_20 повідомив, що йому необхідно поїхати, та пішов. На його запитання, чи не боїться ОСОБА_32 відповідальності за вчинене, останній йому повідомив, що якщо хтось розповість про вчинене, він його вб`є. У цей час він помітив, що спортивні штани, в яких був ОСОБА_32 , спереду забруднені речовиною червоного кольору. Після цього вони поїхали у магазин, який розташований зі сторони вул.О.Невського, де ОСОБА_32 купив собі нові джинсові штани, а спортивні, в яких він був, поклав собі у пакет. Потім вони поїхали до магазину зброї, де ОСОБА_32 придбав собі якийсь пістолет. Після цього вони розпивали спиртні напої на привокзальній площі. ОСОБА_22 кудись пішов, а вони удвох поїхали до будинку ОСОБА_47 , де продовжили розпивати спиртні напої.
Допитаний під час досудового розслідування 03 листопада 2016 року в якості свідка ОСОБА_15 пояснив, що він працює у «Таврія-таксі» на своєму власному автомобілі Ланос Сенс. Приблизно о 02 годині 28 жовтня 2016 року йому на планшетний комп`ютер від диспетчера надійшов виклик в с.Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області до будинку сільради. Коли він приїхав до вказаного місця, на його чекав чоловік віком приблизно 25 років, зростом приблизно 170 см, середньої статури, волосся коротке чорного кольору, був вдягнений у спортивний одяг синього кольору, а саме: куртка спортивна, брюки спортивні та взутий в кросівки чорного кольору на шнурівках, головного убору не було. З собою у нього в руках знаходився прозорий полімерний пакет білого кольору, через що було видно, що в ньому заходились якісь речі, схожі на одяг. Вказаний чоловік був сам. Після того як він сів до машини, повідомив, що їхати потрібно на «Новий Мелітополь» до магазину «Скорпіон». Під час поїздки він бачив у руках даного чоловіка мобільний сенсорний телефон чорного кольору з пошкодженим екраном у вигляді тріщин. В ході розмови свого ім`я чоловік не називав, а тільки зазначив, що наступного дня - 29 жовтня 2016 року, збирається їхати до смт.Кирилівка на заробітки, де буде працювати на будівництві. Ні на руках, ні на обличчі у даного чоловіка ніяких пошкоджень не було, одяг був чистий. Коли приїхали до магазину «Скорпіон», цей чоловік сходив на 2 хвилини до магазину, після чого повернувся, розрахувався, забрав свій пакет та він поїхав. Потому, через 10 хвилин він диспетчера знову отримав виклик до магазину «Скорпіон». Коли під`їхав, до машини сіли троє чоловіків, одного з яких він до цього привіз. Спочатку вони поїхали до будинку АДРЕСА_3 , через дві хвилини по приїзду, коли всі повернулися до машини, вони поїхали у ломбард «Скарбниця» по вул.Кірова в м.Мелітополь. Після того, приблизно через 30 хвилин, вони знов поїхали на привокзальну площу до магазину «Скорпіон». Вказані чоловіки сходили до магазину, взяли пляшку горілки, сік, пакет мандаринів та бутерброди та почали вживати спиртні напої на багажнику його автомобіля. Приблизно через 30 хвилин чоловік, якого він возив раніше, розплатився з ним, та він поїхав.
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 листопада 2016 року, свідок ОСОБА_15 впізнав на фотознімку №2 чоловіка, яким виявився ОСОБА_6 , як особу, яку він перевозив 28 жовтня 2016 року о 02-00 годині з с.Костянтинівка до м.Мелітополь.
Згідно з протоколом обшуку від 03 листопада 2016 року, у ломбарді «Гроші ТУТ» за адресою: м.Мелітополь, вул.Героїв України,56 вилучені золоті сережки, кулон, ланцюжок, відеозапис з камер відеоспостереження на лазерному носії інформації та договори 758-160 35334, 758-160 35 333, 758-160 35335 від 28 жовтня 2016 року.
Згідно з протоколами обшуку, пред`явлення особи для впізнання, огляду місця події понятим, які були залучені, роз`яснені положення ст.223 КПК України.
З доводами захисника ОСОБА_9 про те, що у даному провадженні відсутня розумна підозра щодо причетності ОСОБА_6 до інкримінованого правопорушення, та з доводами про недостовірність та недопустимість вказаних доказів, колегія суддів не погоджується та вважає, що ці доводи спростовуються відомостями, що містяться в наданих суду матеріалах провадження.
Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказаний злочин, тобто про те, що останній обґрунтовано підозрюється у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Доводи підозрюваного при апеляційному розгляді про те, що він вбивства ОСОБА_12 та її малолітнього сина не вчиняв, свідки його оговорюють, під час допиту у якості підозрюваного він себе також оговорив, оскільки до нього при затриманні та перед допитом з боку працівників поліції застосовувалось фізичне та психологічне насильство, підлягають перевірці в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з місця вчинення кримінального правопорушення він зник та приховав знаряддя злочину та викрадені речі, поїхав з місця проживання (що підтверджується, окрім іншого, і вищевказаними показаннями самого підозрюваного), на що обґрунтовано звернув увагу слідчий суддя та зробив правильні висновки про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, оскільки підозрюваному відомі анкетні данні потерпілої, свідків вказаного кримінального правопорушення, які володіють інформацією про обставини вчинення кримінального правопорушення (згідно з вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_6 повідомив йому, що якщо хтось розповість про вчинене, він його вб`є), окрім цього, на цей час не встановлені всі об`єкти, які можуть бути речовими доказами по вказаному провадженню, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може незаконно впливати на вищевказаних осіб, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин провадження, чим перешкоджати кримінальному провадженню.
Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Окрім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.
Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах провадження відсутні документи, які підтверджують повноваження захисника ОСОБА_11 , на що слідчий суддя уваги не звернув та повноваження захисника належним чином не перевірив, спростовуються наданими суду матеріалами кримінального провадження.
У вказаних матеріалах містяться свідоцтво про право ОСОБА_11 на заняття адвокатською діяльністю, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, згідно з яким право ОСОБА_11 на заняття адвокатською діяльністю не зупинено та не припинено, доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області від 03 листопада 2016 року, видане адвокату ОСОБА_11 для здійснення захисту ОСОБА_6 .
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що захисник - адвокат ОСОБА_11 не виконував своїх обов`язків, передбачених ст.47 КПК України, колегією суддів не встановлено.
Сам підозрюваний ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_11 не відмовлявся та свою незгоду з тактикою захисту, запропонованою, з його слів, цим захисником, висловив лише при апеляційному розгляді.
З доводами сторони захисту про те, що клопотання слідчого розглянуто незаконним складом суду, оскільки суддя ОСОБА_1 обрана на цю посаду з порушенням вимог законодавства, колегія суддів не погоджується через наступне.
Статтею 75 КПК України передбачені обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями цієї статті, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Колегією суддів таких обставин не встановлено.
Обставини, на які посилається захисник в доповненнях до апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не є такими, що дають підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_1 при розгляді вказаного клопотання.
Не погоджується колегія суддів і з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, про те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст.370 КПК України, оскільки постановлена без дотримання кримінального процесуального законодавства, є необґрунтованою та невмотивованою, через наступне.
У мотивувальній частині вказаної ухвали відповідно до вимог ст.372 КПК України зазначено: суть питання, що вирішувалось ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядалось; встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази; мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Колегія суддів вважає, що по сутті питання, яке розглядалось, слідчий суддя прийняв правильне і справедливе рішення, яке не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З врахуванням викладеного апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та до ОСОБА_6 , підозрюваного у у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 2, 6 ч.2 ст.115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4