Кримінальне провадження № 703/3917/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

та обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі кримінальне провадження №0001653 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:

- 05 червня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 27 жовтня 2016 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.

- 13 жовтня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України до відпрацювання 100 годин громадських робіт;

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Смілянського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України на 100 годин громадських робіт, та зобов`язаним відповідно до його підписки від 17 травня 2016 року додержуватися встановлених законом порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, а також попередженим, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.2 ст.389 КК України, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, таке покарання не виконанав.

Так, відповідно до графіку виходу на роботу засудженого до кримінального покарання у виді громадських робіт на травень червень 2016 року №255 від 18 травня 2016 року, ОСОБА_6 повинен був відпрацювати 40 годин громадських робіт. Фактично відпрацювавши 17 годин, ОСОБА_6 без поважних причин не виходив на роботу більше 2-х разів протягом місяця. Зокрема він 24 травня 2016 року самовільно залишив місце роботи, а 26, 27 та 30, 31 травня 2016 року не вийшов на роботу взагалі, внаслідок чого невиконаними залишились 23 години громадських робіт, чим умисно ухилився від виконання кримінального покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані судом як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду свою вину в інкримінованому злочині визнав, надавши показання, що в травні - червні 2016 року він дійсно не з`являвся на робоче місце для відбування покарання призначеного Смілянським міськрайонним судом у вигляді громадських робіт без поважних причин та самовільно одного разу залишив робоче місце. Просив врахувати що у нього хворіє мати, та злочин він вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись його допитом та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд вважає щире каяття та вчинення злочину в наслідок збігу тяжких сімейних обставин, а в якості обтяжуючих обставин суд враховує рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є невеликої тяжкості, особу винного, який неодноразово судимий, вчинив умисний злочин під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно, однак, за місцем утримання під вартою характеризується позитивно, наявність обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченого, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише при призначенні йому покарання у вигляді арешту, та будь-який інший, менш суворий вид покарання буде недостатнім. Одночасно, визначаючи міру покарання суд враховує те, що обвинувачений у скоєному розкаявся та вчинив злочин в наслідок збігу тяжких обставин.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення не відбувши 23 годин громадських робіт, що призначені йому за попереднім вироком суду, то покарання йому слід призначити у відповідності до вимог ч.1 ст. 71 КК України, при цьому призначаючи остаточне покарання, при складанні різних видів покарання за сукупністю вироків слід керуватись п.4 ч.1 ст. 72 КПК України, відповідно до якого 1 дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 05 липня 2015 року був засуджений Смілянським міськрайонним судом Черкаської області до 3 років позбавленні позбавлення волі, та цей вирок не враховано під час постановлення попереднього вироку, а 27 жовтня 2016 року ОСОБА_7 направлений для відбування призначеного за даним вироком покарання, тому остаточне покарання слід визначити за сукупністю вироків відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, та строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту його затримання.

Відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання виходячи з співвідношення один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.369-371, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у виді 1 місяць арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року у виді 23 годин громадських робіт, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 72 КПК України відповідають 3 дням арешту, а також невідбуту частину покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду від 5 червня 2015 року у виді 3 років позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточно призначити до до відбування ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати починаючи з 27 жовтня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду.

Головуючий: ОСОБА_1