Провадження №1-кс/554/650/2017
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 18.11.2016 року про відмову у задоволенні клопотання № 32/2,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні прокуратури Полтавської області на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження № 000005, в якому він визнаний потерпілим. 25.01.2016 року він надав слідчому відділу прокуратури Полтавської області клопотання № 32/2, в якому просив провести певні слідчі дії для повного , всебічного та об`єктивного досудового розслідування. Вказане клопотання було розглянуто слідчим одночасно з іншими клопотаннями та за їх розглядом слідчим 08.04.2016 року було прийнято постанову по відмову у задоволенні клопотань. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.09.2016 року зазначена постанова слідчого була скасована та зобов`язано кожне клопотання розглянути відповідно до вимог ст.220 КПК України. 18.11. 2016 року слідчий Сорокін своєю постановою відмови у задоволенні його клопотання № 32/2. Зазначена постава є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що вона суперечить ст.25 КПК України відповідно до якою слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Заявник просить скасувати постанову слідчого від 18.11.2016 року, зобов`язати слідчого розглянути клопотання та задовольнити його.
У судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.
Від прокуратури Полтавської області до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Проте, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого та прокурора.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 000005 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2013 року внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.372 КК України ( а.крим.провадження 1 т.4), 13.07.2016 року внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.366 КК України ( а.с. б/н т.5).
Заявник направив слідчому клопотання № 32/2 від 18.01.2016 року ( а.крим.провад. б/н т.5), яке було отримано прокуратурою Полтавської області 25.01. 2016 року, в якому просив допитати свідка ОСОБА_5 та провести одночасний допит його зі свідком.
Постановою слідчого прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 18.11.2016 року у задоволенні клопотання було відмовлено з тих підстав, що свідок вже була допитана 25.11.2014 року та відсутні підстави для проведення одночасного допиту заявника зі свідком а.крим.пров. б/н т.5).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 була допитана у якості свідка 25.11. 2014 року в рамках кримінального провадження № 0000264 від 12.12.2013 року, про що свідчить відповідний протокол її допиту ( а.крим.пров.129-151 т.4).
Беручи до уваги, що свідок ОСОБА_5 була допитана в рамках іншого кримінального провадження, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України ( а.крим.пров.1 т.3), в повному обсязі щодо обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.372, ч.1 ст.366 КК України не була допитана, а тому суд вважає скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання в частині відмови у допиті свідка ОСОБА_5 та зобов`язати слідчого повторно опитати свідка з урахуванням питань, викладених у клопотанні заявника № 32/2 від 18.01.2016 року.
Разом з тим, суд вважає за недоцільне проведення одночасного опиту свідка та заявника, так як свідок по обставинам кримінального провадження ще не була допитана та фактично не були встановлені будь-які розбіжності у показаннях свідка та заявника.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на свій розсуд вирішує доцільність щодо проведення певних слідчих (розшукових) дій з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Керуючись ст..ст. 303,306,307,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 18.11.2016 року в частині відмови у допиті слідчого ОСОБА_5 , зобов`язавши слідчого повторно допитати свідка ОСОБА_5 з урахуванням питань викладених у клопотанні ОСОБА_3 № 32/2 від 18.01.2016 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1