ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай кримінальне провадження №0000256, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Чорнобай Черкаської області, маючого середню освіту, не працюючого, офіційно не одруженого, на утриманні дітей не має, без постйного зареєстрованого та фактичного місця проживання, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК Уукраїни раніше не судимого:

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутого обвинувачення, 26.05.2016 близько о 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, а саме своєму батькові ОСОБА_5 , наніс останньому численні удари тупим твердим предметом (дерев`яною палицею) в область голови, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітини. Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_5 отримав утілесні ушкодження у виді травми правого передпліччя з переломом ліктьової кістки, раною м`яких тканин передпліччя, крововилив в ділянці лоба, рани в ділянці правого ока. Дані ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1429 від 29.07.2016 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (травми правого передпліччя з переломом ліктьової кістки, рана м`яких тканин передпліччя); та до категорії легких тілесних ушкоджень (крововилив в ділянці лоба, рани в ділянці правого ока).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю та показав, що вчинив їх за вищевикладених обставин. Додатково додав, що конфліктні стосунки у них з батьком давно, з приводу сварок останній неодноразово викликав раніше поліцію. Проте у вчиненому щиро розкаюється, має бажання примиритися з батьком.

Потерпілий ОСОБА_5 цивільного позову не заявляв, в судовому засіданні підтвердив, що злочин було вчинено обвинуваченим за вищевикладених обставин. Також вказав на те, що його син, обвинувачений ОСОБА_4 , мав намір його вбити, а не лише завдати тілесні ушкодження, чим погрожував і раніше. Між ними постійно виникають конфліктні ситуації, і він побоюється за своє життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого та потерпілого як належні, допустимі та в даному випадку достатні докази, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину проти здоров`я особи, а саме умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 не має постійного ні фактичного, ні зареєстрованого місця проживання, перебуває на обліку у лікаря- нарколога, офіційно не одружений, на утриманні дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, після вчинення злочину неодноразово погрожував потерпілому, який є людиною похилого віку, фізичною розправою. Згідно досудової доповіді, складеної органом пробації, ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високою, виявляє ризики серйозної небезпеки.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом, враховуючи відсутність належних доказів, не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст. ст. 69 та 75 КК України, оскільки призначення іншого виду покарання не буде відповідати характеру скоєного злочину, ступеню його суспільної небезпеки, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України суд зараховує в строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід залишити без зміни.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з дати обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - 13.02.2017 року, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, до строку відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Документи, долучені до матеріалів судового провадження залишити при матеріалах судового провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1