Cправа № 750/5030/17
Провадження № 1-кс/750/1301/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002182 від 20.03.2017, -

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуків 24.04.2017 та яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В обґрунтування доведеності свого клопотання слідчий зазначає в такому, що накладення такого арешту необхідне, з метою збереження речових доказів, уникнення їхнього приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження й тим самим знищення слідів, відомостей та доказів кримінального правопорушення, а також із метою їхнього використання під час проведення слідчих дій.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр уважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації в підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації в юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Частина 5 ст. означеної статті зазначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. А в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом із тим, слідчий, звертаючись до суду із клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, у резолютивній частини такого, указує дату вилучення такого майна, як 24.04.2017, хоча в іншій частині клопотання зазначає, що таке майно було вилучено в ході проведення обшуків 24.05.2017, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в дотриманні слідчим вимог ч. 5 ст. 170 КПК України та відсутності порушень строку, безальтернативно визначеного законом.

Крім того, слідчий зазначає у своєму клопотанні й про те, що арешт указаного майна необхідний із метою збереження речових доказів, із чого слідує, що таке майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, проте жодних доказів такого, а саме копії постанови про визнання речовими доказами, слідчим до клопотання не долучено, як і не долучено будь яких інших доказів, які підтверджують необхідність накладення арешту на майно.

До самого клопотання надані якісь папери, у вигляді фотокопій чогось, але жоден із тих належним чином, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та діловодства нашої держави, не посвідчені, як копії процесуальних документів, більш того такі документи подані в розпорошеному вигляді не пронумеровані, не підшиті, що теж не дає можливість розглядати їх як докази, документи, відповідно до вимог ст. ст. 85, 86, 99 КПК України.

Ураховуючи, що слідчим під час звернення до суду грубо порушені норми процесуального закону, котрі стосуються вирішення питань пов`язаних із заходами забезпечення кримінального провадження (ст. ст. 2, 9, 40, 170, 171 КПК України) зазначені вище, таке клопотання наразі не є законним, обґрунтованим та мотивованим, а в діяннях прокурора, котрий погодив дане клопотання, однак повинен був здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та виявляти такі порушення, суд убачає невиконання своїх обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України, що в цілому призводить до порушення строків досудового розслідування, прав учасників кримінального провадження та нераціонального використання робочого часу працівниками слідства, прокуратури та суду, не зазначення слідчим у клопотанні точної дати вилучення майна, стосовно якого постало питання про арешт, оскільки в такому маються дві різні дати вилучення та недодержання вимог ст. 171 КПК України, є підставою повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків.

Факт неналежного відношення до своїх обов`язків саме прокурора, котрий не мав ніяких законних підстав погоджувати незаконний процесуальний документ та скеровувати такий до суду, не є одиничним, навпаки така практика безвідповідальності з боку прокурорів Чернігівської місцевої прокуратури набирає стрімкого росту, кількість подібних незаконних процесуальних документів становить значний відсоток серед числа направлених до суду. Судом виносяться десятки судових рішень, у котрих на те звертається увага керівників слідства міськполіції та місцевої прокуратури, але з боку тих відбувається повне ігнорування судових рішень, що можна розглядати не лише, як невиконання керівниками своїх посадових обов`язків, а, і ймовірно, як дії, що підлягають відповідальності, з точки зору, більш жорсткого реагування саме щодо тих. Суд наголошує на тому, що, жодного разу не відбулось дійсного й жорсткого реагування, відповідно до вимог дисциплінарної відповідальності, натомість суд отримує на свої рішення порожні відписки керівників правоохоронних органів міста та області про взяття до відома повідомлень суду, а це, відповідно, жодним чином не тягне за собою у подальшому необхідності у точному дотриманні законів, у першу чергу, саме з боку прокурорів.

Більш того, складається враження, що прокурори, котрі підписують незаконні процесуальні акти, або зовсім не знають діючого кримінального процесуального законодавства, або зовсім усунулись від виконання своїх посадових обов`язків, та не знають матеріалів кримінальних проваджень, а всі документи по тим, підписують, не читаючи та скеровують до суду, оскільки щось інше складно, і припустити.

Суд хоче звернути увагу керівництва прокуратури області, що внаслідок цього, не має можливості своєчасно розглядати інші, нагальні подання та клопотання, правильно складені, а з питань пришвидшення розгляду тих до суду постійно звертаються керівники міських поліції, прокуратури, служби безпеки області, тому прошу довести до відома цих керівників, що вся вина за таку тяганину покладається на прокурорів та слідчі підрозділи поліції й служби безпеки.

З метою попередження подальших порушень конституційних прав громадян та реагування на допущені, копію ухвали належить направити прокурору Чернігівської області, оскільки суд уважає, що в даному випадку саме на прокурорі та його безпосередніх керівниках лежить більший тягар відповідальності.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про арешт майна повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Копію ухвали направити прокурору Чернігівської області, про результати якої повідомити суд, з доданням копій документів реагування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1