Справа № 487/1183/17
Провадження № 1-кп/487/225/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані немає, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.03.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 18.10.2006 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 121, ст.71 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 17.07.2014 року по відбуттю строку покарання;

- 29.09.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком на 1 рік;

- 09.02.2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 31.12.2016 року близько 19.00 години ОСОБА_4 , більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 ., побачив потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився на землі без свідомості, та у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 втратив свідомість ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме його взуття кросівки фірми Puma, вартістю 1000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1000 гривень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив вище вказані обставини скоєння злочину. Просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, на обліку в МОПЛ № 1 не перебуває. Згідно довідки МОНД № 511 від 26.01.2017 ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку в МОНД з 10.12.2003 року з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, зловживання каннабіноїдами, алкоголем.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та покарання призначеного за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2017 року у виді 3 років позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня виконання вироку.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1