Справа № 203/5715/16-к
У Х В А Л А
іменем України
19 липня 2017 року Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:
головуючого-суді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 28.09.2016р. відносно ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком на 60 днів, в обґрунтування якого посилалася на те, що на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_4 просив відмовити в заявленому прокурором клопотанні і просив змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , при цьому виходить із наступних причин.
27.10.2016 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання строком на 60 днів.

Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обвинувачуються.

Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 16 вересня 2017 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1