Справа № 576/172/17-к
Провадження № 1-кп/576/77/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.17 м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Червоне Глухівського району Сумської області, громадянина України, не одруженого, такого, що не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.02.1999 року Глухівським міськсудом за ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 206, ст. 42, ст. 45КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 26.02.2001 року Глухівським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 81, ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна, на підставі ст. 43 КК України до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі;

- 18.03.2004 року Глухівським міськсудом за ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.06.2004 року Глухівським райсудом за ч. 2 ст. 140 (1960р.), ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України (2001р.) до 4 років позбавлення волі, звільненого 06.06.2007р.;

- 26.05.2011 року Глухівським міськрайсудом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 70 КК України (2001р.) до 3 років позбавлення волі;

- 04.05.2016 року Глухівським міськрайонним судом Смської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України -

В С Т А Н О В И В :
Наприкінці жовтня 2016 року, точний день і час судом не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи не зняту та непогашену судимість за злочини проти власності, шляхом зловживання довірою вирішив заволодіти майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме його господарським візком (тачкою). Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про те, що йому потрібно перевезти вантаж та попрохав у нього візок. Ку
ОСОБА_11 , передав належний йому господарський візок (тачку) вартістю 412 грн. ОСОБА_9 , який шахрайським шляхом заволодів ним та в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодів чужим майном повторно, шляхом зловживання довірою.
Всього потерпілому ОСОБА_10 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 412 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 грудня 2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, близько 10 години 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власника шляхом вільного доступу викрав майно ОСОБА_12 , а саме: 5 металевих труб довжиною по 220 см кожна товщиною стінки металу по 2 мм діаметром по 70 мм вартістю 167 грн. за 1 трубу загальною вартістю 835 грн., які знаходились біля огорожі вказаного будинку. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 835 грн.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, просив суворо не карати, і показав, що викладене в обвинувальних актах відповідає дійсності, металеві труби та господарський візок після вчинення злочинів здав на металолом, отриманими грошима розпорядився на власний розсуд.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 своїм правом на участь у розгляді справи не скористались.

До початку розгляду справи через канцелярію суду ОСОБА_10 надав заяву, у якій просив суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 КК України без його участі, претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Від потерпілого ОСОБА_12 також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, раніше дані покази підтримує, міру покарання просить призначити на розсуд суду.

За згодою обвинуваченого та прокурора суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийняв до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками судового провадження не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням до житла скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з цим суд зазначає, що орган досудового слідства помилково визначив спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України як вчинення шахрайства шляхом обману.

Так, обвинувачений та потерпілий були знайомі раніше, між ними був певний ступінь довіри, яку обвинувачений ОСОБА_9 використав для своїх протиправних намірів. Тож, не змінюючи кваліфікації вчиненого злочину суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України. як протиправні дії, що виразилися в заволодінні чужим майном, що належить ОСОБА_12 , шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , є активне сприяння розкриттю злочину. При цьому суд не визнає щире каяття обвинуваченим, так як останній розкаяння у вчинених злочинах, бажання понести відповідальність за них не виявив, натомість , неодноразово не з`являвся в судові засідання, був оголошений у розшук під час розгляду справи.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує покарання, і відсутність обставин, які обтяжують покарання; його особу - він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у психіатра і нарколога; негативну характеристику з місця проживання; стан його здоров`я і майновий стан; висновок Глухівського міськрайонного сектору з питань пробації про неможливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не пред`являвся.
Питання про речові докази, які маються у провадженні має бути вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

У провадженні маються витрати на проведення експертиз, питання про які має бути вирішене у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374 КПК України -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді двох років трьох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_9 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 1055 грн. 88 коп..

Речові докази п`ять металевих труб залишити в розпорядженні власника ОСОБА_12 .
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд м. Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу мають право подати обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; цивільний відповідач, або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову, інші особи, у випадках, передбачених КПК України.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя