Справа № 473/951/17
Номер провадження1-кп/473/116/2017
ВИРОК
іменем України
"21" квітня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження № 0000415 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, який працює в Білоусівській загальноосвітній середній школі робітником, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року на березі р.Південий Буг поблизу вул.Вижула в с.Білоусівка Вознесенського району, ОСОБА_5 знайшов малокаліберну гвинтівку та набої до неї в кількості 32 шт., які приніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно зберігав їх у приміщенні будинку до 17.03.2017 року.

17.03.2017 року в період з 06 год. 30 хвил. по 07 год. 29 хвил., в ході проведення обшуку, ОСОБА_6 добровільно видав малокаліберну гвинтівку, яка є вогнепальною зброєю 5,6 мм., спортивно-мисливською гвинтівкою моделі ТОЗ-8 та патрони у загальній кількості 32 шт., які є боєприпасами 5,6 мм. спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення, які ОСОБА_5 зберігав за місцем проживання без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 13 квітня 2017 року, укладена між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів . Шкода, внаслідок вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України заподіяна лише державним інтересам.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 , з застосуванням ст.69 КК України, за ч. 1 ст.263 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Затосування ст.69 КК України прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 щиро покаявся в скоєні злочину, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст.472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд вважає, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, так як ОСОБА_5 щиро покаявся в скоєні злочину, активно сприяв його розкриттю, має на утримані неповнолітню дитину, не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п. З ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 квітня 2017 року, укладену в м. Вознесенську Миколаївської області між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000415 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та, на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 судові витрати на користь держави в сумі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 коп. за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі: 6 гільз відстріляних, 23 патрони, марлевий тампон, вогнепальну зброю 5,6 мм, що є спортивно-мисливською гвинтівкою моделі ТОЗ-8, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1