Провадження № 1-кп/742/191/16
Єдиний унікальний № 742/546/16-к
ВИРОК
Іменем України
12 грудня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого до взяття під варту в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого:1) вироком Прилуцького районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2000 року за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна; 2) вироком Прилуцького міського суду Чернігівської області від 25 вересня 2002 року за ч.3 ст.185, ст.ст.69,71 КК України до двох років позбавлення волі; 3) вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2003 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289, ст.69, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна; 4) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 листопада 2007 року за ст.ст.391, 71 КК України до шести років одного місяця позбавлення волі; 5) вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців; 6) вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки шість місяців, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст.395 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Восени 2014 року в денний час, точної дати та часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, маючи безпосередній доступ до приміщення будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з постійним проживання у ньому, шляхом вільного доступу, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно викрав телевізор марки BRAVISLED 16 А 80, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 1542 грн. 04 коп., який належав ОСОБА_4 спричинивши потерпілому матеріальні збитки. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В подальшому, в період часу з 19 квітня 2015 року по 27 квітня 2015 року, в різний час доби обвинувачений ОСОБА_5 ,повторно,маючибезпосереднійдоступ до приміщення будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку з постійним проживання у ньому, шляхом вільного доступу, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно викрав чотирьохкамфорну газову плиту марки Брест, розміром 60х60 см, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму555грн.; газовий котел Атон марки АОГВМ -12,5 Е, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму5311грн.; 4 м металевої труби діаметром 57 мм, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму35грн. за 1 м та на загальну суму 140грн.; чотири чавунні батареї,вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 350грн. за одну та на загальну суму 1400грн.; телевізійну супутникову антену СА-900 з ресиверомDREAMBOXDM 500 S,вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 914 грн. 55 коп.; кухонний меблевий гарнітур, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму1596 грн. 40 коп., які належали ОСОБА_4 , спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 9916 грн. 95 коп., розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

22 квітня 2015 року, близько 12 год., обвинувачений ОСОБА_5 ,знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, повторно,маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи на території, прилеглій до Прилуцької виховної колонії навпроти ринку «Андріївській», що по вул. Київській в м.Прилуки, таємно викрав зі стенду торгової палатки двоє жіночих спортивних штанів вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму170 грн. за одні, на загальну суму 340 грн.,які належали ОСОБА_7 , спричинивши потерпілій матеріальні збитки, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , по відбуттю строку покарання у виді шести років одного місяця позбавлення волі, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 листопада 2007 року за ст.ст.391, 71 КК України, 13 грудня 2013 року був звільнений з Старобабанівської виправної колонії №92 Черкаської області.

04 грудня 2013 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із встановленням обмежень, а саме: заборонивши перебувати в місцях розпиття спиртних напоїв, кафе, барах, ресторанах та інших розважальних закладах, де продаються спиртні напої на розлив; заборонивши вихід з будинку за місцем проживання з 22 год. до 6 год.наступного дня; заборонивши виїзд за межі міста, району в особистих справах та зобов`язавши з`являтися на реєстрацію до органів внутрішніх справ чотири рази на місяць. Про що обвинувачений ОСОБА_5 був письмово повідомлений,та йому роз`ясненні наслідки порушень встановлених обмежень, а саме настання кримінальної відповідальності.
05 січня 2015 року постановою Прилуцького міськрайонного суду в Чернігівській області, враховуючи, що після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, продовжував порушувати громадський порядок, було продовжено адміністративний нагляд терміном на шість місяців із застосуванням обмежень, а саме: заборонено вихід із постійного місця проживання з 21год.до 05год.та виїзд по особистим справам за межі м. Прилуки та Прилуцького району без дозволу Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області, в тому числі зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Прилуцького МВ УМВС 1-го, 2-го, 3-го та 4-го понеділка кожного місяця, про що, обвинувачений ОСОБА_5 був письмово повідомлений та йому роз`ясненні наслідки порушень встановлених обмежень, а саме настання кримінальної відповідальності.
Проте, будучи попередженим про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, обвинувачений ОСОБА_5 у період з 18 травня 2015 року до 23 травня 2015 року, точної датине встановлено, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу відповідних на те органів, самовільно, не бажаючи, того щоб працівники міліції здійснювали за ним контроль, розуміючи злочинний характер своїх дій, без поважних причин не повідомив працівників ПрилуцькогоМВ УМВС України про виїзд за межі Чернігівської області, умисно залишив визначене в постанові суду місце проживання, а саме АДРЕСА_1 , де був відсутній до 03 лютого 2016 року, чим порушив правила адміністративного нагляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у висунутих обвинуваченнях визнав частково, а саме по епізоду таємного викрадення зі стенду торгової палатки, яка знаходилася біля Прилуцької виховної колонії навпроти ринку «Андріївській», що по вул. Київській в м.Прилуки двох жіночих спортивних штанів, які належали потерпілій ОСОБА_7 ,визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження в цій частині висунутого обвинувачення не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, щиро кається в скоєному, просив суд суворо не карати, та запевняв про недопущення більше такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження в частині викрадення майна, яке належало потерпілій ОСОБА_7 ,які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження,сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За ч.2 ст.185 КК України по епізоду таємного викрадення майна та речей домашнього вжитку, з приміщення будинку, де проживав обвинувачений розташованого за адресою АДРЕСА_1 і належали потерпілому ОСОБА_4 та за ст.395 КК України щодо порушення правил адміністративного нагляду, винним себе не визнав, мотивуючи тим,що вважав,що всі речі які інкримінуються йому в обвинуваченні як викрадені ним, дістались йому як успадковані після смерті його бабусі ОСОБА_8 , що давало йому повне право розпоряджатися ними на власний розсуд. Крім того вказав, що правил адміністративного нагляду він не порушив, а змусило його полишити своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 те, що ОСОБА_4 який успадкував вказану нерухомість після смерті баби обвинуваченого ОСОБА_8 заборонив проживати в ньому, і крім того оскільки ОСОБА_5 на той час зловживав спиртним він вирішив поїхати до реабілітаційного центру «Волна» в м.Полтаву де і перебував з 24 травня 2015 р. по 05 січня 2016 р., про що не повідомив відповідні органи які здійснювали адміністративний нагляд за ним, вважаючи таке неповідомлення своєю помилкою .

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, згідно адресованої письмової заяви до суду просить проводити судовий розгляд кримінального провадження без її участі, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, дав показання, що на даний час проживає за адресою АДРЕСА_3 За адресою АДРЕСА_1 знаходиться частина будинку, яка йому дісталася у спадок від покійної матері його покійної дружини ОСОБА_9 ОСОБА_8 . Даний будинок має три відокремлені входи, в одній частині колись проживала його покійна теща з чоловіком, в іншій на даний час проживає ОСОБА_10 , а в третій ОСОБА_4 проживав з дружиною ОСОБА_9 , яка померла у 2009 році. Після смерті дружини ОСОБА_4 нічого із своїх речей не забирав, доглядав за літньою ОСОБА_8 , яка потребували сторонньої допомоги, за що ОСОБА_8 і заповіла йому належну їй частину будинку. Обвинувачений ОСОБА_5 являється онуком покійної ОСОБА_8 . Оскільки власного житла ОСОБА_5 не мав та після звільнення з місць позбавлення волі не мав де жити, тому ОСОБА_4 дав ключі від тієї частини будинку де потерпілий раніше проживав з дружиною, і дозволив проживати і користуватися наявним в ній майном. Проте, дозволу розпоряджатися майном обвинуваченому не давав. Дізнавшись, що покійна ОСОБА_8 склала в користь потерпілого заповіт на майно, обвинувачений з тієї частини будинку де проживав викрав бувше у використанні належне майно потерпілому: газову плиту марки «Брест» , газовий котел марки «Атон», ним було вирізано та викрадено 4 м. металевої труби, чотири чавунні батареї опалення, телевізор марки «BRAVIS LED 16 A 80», супутникову антену, та кухонний гарнітур. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, прощає йому, просить суд його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_10 , дружина покійного двоюрідного брата обвинуваченого, в судовому засіданні дала показання суду, що проживає в одній із частин будинку АДРЕСА_1 , частину даного будинку після смерті ОСОБА_8 успадкував ОСОБА_4 , який там раніше також проживав із дочкою покійної. Останній дозволив проживати в цій частині будинку онуку померлої ОСОБА_5 з можливістю користуватися всіма наявними в частині будинку речами. Проте, коли ОСОБА_5 стало відомо, що його бабуся ОСОБА_8 заповіла своє майно ОСОБА_4 , напевно це дуже його розлютило та образило, саме тому він і повикрадав речі з частини будинку.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні дав показання суду, що він за невелику ціну точно яку не пам`ятає у ОСОБА_5 , придбав кухонний меблевий гарнітур та супутникову антену.

Свідок ОСОБА_12 , поліцейський Прилуцького відділу поліції ГУНП України, в судовому засіданні дав показання суду, що на дільниці, яку він раніше обслуговував як дільничий інспектор міліції за адресою АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_5 , який звільнився з місць позбавлення волі та згідно якого ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2013 року було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із встановленням обмежень, в тому числі зобов`язанням з`являтися на реєстрацію до органів внутрішніх справ чотири рази на місяць, про що ОСОБА_5 був письмово повідомлений, та йому були роз`яснені наслідки порушення встановлених обмежень, а саме настання кримінальної відповідальності. Проте, оскільки ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, продовжував порушувати громадський порядок, двічі притягувався до кримінальної відповідальності, 05 січня 2015 року постановою Прилуцького міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 було продовжено адміністративний нагляд терміном на шість місяців із застосуванням обмежень, в тому числі зобов`язанням з`являтися на реєстрацію до Прилуцького відділу поліції 1-го, 2-го, 3-го та 4-го понеділка щомісяця, а також забороною виїзду по особистим справам за межі м.Прилуки та Прилуцького району без дозволу Прилуцького відділу поліції, про що ОСОБА_5 був письмово повідомлений та йому роз`яснені наслідки порушення встановлених обмежень, а саме настання кримінальної відповідальності. Проте, ОСОБА_5 без дозволу відповідних на те органів, умисно залишив визначене в постанові місце проживання, а саме АДРЕСА_1 та в установлені в ухвалі дні на реєстрацію не з`являвся . При проведенні перевірок за вищевказаною адресою в нічний час, ОСОБА_5 був відсутній.

Крім часткового визнання своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами в їх сукупності:

Заявами про викрадення майна до поліції потерпілого ОСОБА_4 (т.1 а.п.6,21,43,61,100,116)

Копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 2014 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01 листопада 2014 року, згідно яких ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №414/2014 (т.1 а.п. 138-139).

Довідкою державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 05 червня 2015 року №1389/02-14, згідно якої по спадковій справі №414/2014 після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори 21 березня 2012 року за реєстром №1-785, ОСОБА_4 являється спадкоємцем на належну спадкодавиці частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори 10 серпня 2010 року за реєстром №1-1812, ОСОБА_5 являється спадкоємцем на належні спадкодавиці грошові вклади, які знаходяться на зберіганні в будь-яких установах (т.1 а.п.144).

Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 серпня 2015 року, згідно якого ОСОБА_4 є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 2/5 частини та 7/20 частин на підставі свідоцтв про право на спадщину (т.2 а.п. 7).

Протоком огляду місця події з фототаблицею від 20 квітня 2015 року, згідно якого вбачається, що в ході огляду житлового будинку АДРЕСА_1 виявлено зрізи опалення та труб в кухонній кімнаті. Відсутній котел опалення, прилеглі до котла труби у відрізаному стані (т.1 а.п. 45-46).

Протоколом огляду місця події фототаблицею від 27 травня 2015 року, згідно якого була оглянута чотирьох камфорна бувша у користуванні газова плита «Брест», яку як вказав потерпілий викупив у особи якій дану плиту продав обвинувачений (т.1 а.п.33-34).

У відповідності до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 27 травня 2015 року №С-181, на момент вчинення злочину, а саме квітень 2015 року та з урахуванням відсотку зношування, вартість кольорового телевізора марки BRAVIS LED 16 А 80 В, становить 1542 грн. 04 коп.; чотирьох камфорної газової плити «Брест» розміром 60х60 см - 555 грн.; газового котла «Атон» марки АОГВМ 12,5 Е - 5311 грн.; 1 м труби металевої діаметром 57 мм, бувшої в користуванні 35 грн.; однієї семисекційної батареї чавунної, бувшої в користуванні 350 грн.; телевізійної супутникової антени СА-900, з ресивером DREAMBOXDM 500 S- 914 грн. 55 коп.; меблевого кухонного гарнітуру, що складається з двох столів двохдверних, мийки двохдверної, пеналу та навісних шаф 1596 грн. 40 коп. (т.1 а.п. 224-225).

Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 05 січня 2015 року в кримінальному провадженні №1-в/742/3/15 (єдиний унікальний №742/15-к), згідно якої продовжено відносно ОСОБА_5 адміністративний нагляд міліції терміном на шість місяців, застосувавши наступні обмеження: заборонено вихід із постійного місця проживання з 21 год. до 05 год.; зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Прилуцького МВ УМВС 1-го, 2-го, 3-го та 4-го понеділка кожного місяця; заборонено виїзд по особистим справам за межі м. Прилуки та Прилуцького району без дозволу Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області. В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив факт вчинення ним адміністративних та кримінальних правопорушень і не заперечував проти продовження відносно нього адміннагляду (т.1 а.п. 185).

Рапортами працівників міліції про відсутність адміннаглядового ОСОБА_5 за місцем проживання (т.1 а.п.186-189).

Аркушем контролю за виконанням обмежень, та реєстраційним аркушем у відношенні піднаглядного ОСОБА_5 , з яких зокрема вбачається, відсутність останнього за місцем проживання(т.2 а.п.42,43)

Постановою про зупинення досудового розслідування та розшук підозрюваного ОСОБА_5 від 09.06.2015 р., та про заведення оперативно розшукової справи «Розшук» (т.1 а.п.169-171,173)

Довідкою громадської організації «Волна» від 18 березня 2016 року №129, згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24 травня 2015 року по 05 січня 2016 року знаходився в реабілітаційному центрі закритого типу ГО «Волна», яке розташоване за адресою м.Полтава, с.Тахтаулово, пр-вул. Березовий, буд.10 (т.2 а.п.145)

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку,суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185, 395 КК України. Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України по епізоду таємного викрадення майна та речей домашнього вжитку, які належали потерпілому ОСОБА_4 , суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності, та нести за це відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності даної події злочину, але така позиція обвинуваченого до вчинених злочинів спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, зокрема показаннями самого обвинуваченого який вказував, що дійсно з місця свого проживання він дійсно виносив та продавав різні речі, про що підтвердили свідки, зокрема один із свідків який купив гарнітур та антену, крім того вказав про те, що не повідомив відповідні органи які здійснювали адміністративний нагляд за ним, вважаючи таке неповідомлення своєю помилкою .

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаними, і його умисні дії в частині таємного викрадення майна та речейналежних потерпілому ОСОБА_4 , повторно необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно; його ж дії в частині самовільного залишення місця проживання, виїзд до реабілітаційного центру за межі м. Прилуки та Прилуцького району в м. Полтаву без дозволу Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області, необхідно кваліфікувати за ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння .

При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є: за ч.2 ст.185 КК України злочином середньої тяжкості, за ст.395 КК України є злочином невеликої тяжкості,особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисні злочини, який за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.222),згідно медичної довідки на обліку у психіатра не перебуває(т.1 а.п.221), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру від 24 квітня 2015 року №297 знаходиться на «проф» огляді. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю(т.1 а.п.220);згідно медичного висновку амбулаторного обстеження особи для встановлення залежності від психоактивних речовин від 17 лютого 2016 року страждає хронічним алкоголізмом. Потребує примусового лікування від алкоголізму (т.1 а.п.228), раніше неодноразово судимого (т.1 а.п.209) останній раз вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки шість місяців, який на шлях виправлення не став і вчинив нові злочини протягом невідбутого покарання, а саме під час іспитового строку, а також враховуючи позицію потерпілих,які просять суворо його некарати, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів; за нові злочини за цим вироком, за правилами ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, та за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, а саме, до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 26 грудня 2014 року.

Потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 цивільні позови не заявлялися.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.370-371, 374,395КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ст.395 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 ККУкраїни у виді 4 років позбавлення волі;

за ст.395 КК України у виді 6 місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1,2,4,5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року, та остаточно призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його взяття під варту, тобто з 04 лютого 2016 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання. ( т.2 а.п. 5-6).

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання перебування ОСОБА_5 під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 04 лютого 2016 року по 12 грудня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
чотирьох камфорну газову плиту марки «Брест» коричневого кольору, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити в законному розпорядженні останнього (т.1 а.п.35-36);

дві пари жіночих спортивних штанів червоного та чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 - залишити в законному розпорядженні останньої (т.1 а.п.86-87).

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку в частині підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

В іншій частині на вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, потерпілому, адвокату.

Суддя ОСОБА_1