Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7478/16-к
Провадження № 1-кп/758/432/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.12.2016 Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001284, внесеного до ЄРДР 20.02.2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 11.10.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.. 190, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
20.02.2016 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_6 у власних справах перебував неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 .
Поблизу зазначеного будинку ОСОБА_6 помітив неповнолітнього хлопця віком близько 15 років, котрим виявився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 У цей час у ОСОБА_6 , який є особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 186, 187, 190 КК України, виник умисел на повторне відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 , та запитав останнього щодо місця його навчання. Отримавши відповідь, вказав йому неправдиву інформацію про те, що у паралельному навчальному класі його школи навчається його дочка, у котрої схожий на нього за прикметами хлопець викрав її мобільний телефон. Після чого, наказав пройти з ним до проходу який веде до двору житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , для з`ясування його причетності до вказаної ОСОБА_6 крадіжки. Знаходячись на одинці за вказаним місцем, ОСОБА_6 наказав показати йому мобільний телефон яким ОСОБА_7 користується.
ОСОБА_7 погодився, вийняв з кишені куртки свій мобільний телефон та продемонстрував його ОСОБА_6 , й поклав назад до кишені. У свою чергу, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 186, 187, 190 КК України, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння його мобільним телефоном, переконався що за його діями ніхто з перехожих не спостерігає, засунув свою руку у кишеню куртки ОСОБА_7 та, погрожуючи застосуванням насильства, силоміць вихопив приналежний йому мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S-7262» й, тримаючи його у руці, почав тікати у напрямку продовольчого ринку під назвою «Виноградар», котрий розташований по проспекту Свободи в м. Києві.
Після здійснення грабунку, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме, реалізував мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S-7262» у одному з торгівельних кіосків м. Києва за гроші у сумі 300 гривень. Вказані грошові кошти втратив у власних потребах.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №251тв, ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung», моделі «S-7262», станом на момент вчинення кримінального правопорушення могла становити 870 гривень 00 копійок.
Окрім цього, 20.02.2016 року, близько 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 у власних справах перебував неподалік продовольчого ринку під назвою «Виноградар», котрий розташований по проспекту Свободи в м. Києві, де познайомився з раніше невідомою йому дівчиною, з якою у процесі спілкування підійшов до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 .
Біля вказаного будинку ОСОБА_6 помітив неповнолітнього хлопця котрим виявився громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. У цей час, у ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 186, 187, 190 КК України, виник умисел на повторне, відкрите заволодіння його майном, а саме мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом з дівчиною (анкетних даних якої він не знає) підійшов до ОСОБА_8 , та запитав у останнього щодо місця його навчання. Отримавши відповідь, ОСОБА_6 вказав йому неправдиву інформацію про те, що у паралельному навчальному класі школи навчається його донька у якої схожий на потерпілого за прикметами хлопець викрав її мобільний телефон. Після чого наказав показати мобільний телефон яким він користується.
ОСОБА_8 погодився, вийняв з кишені куртки свій мобільний телефон, продемонстрував його та поклав назад до кишені. У свою чергу, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 186, 187, 190 КК України, з метою заволодіння його мобільним телефоном, з корисливих мотивів, повторно, користуючись тим, що дівчині, яка перебувала з ним не відомі дійсні обставини подій, переконався, що за його діями ніхто з перехожих не спостерігає, засунув свою руку у кишеню куртки ОСОБА_8 , та силоміць вихопив приналежний йому мобільний телефон марки «MEIZU», моделі «М-578-Н», та тримаючи його у ріці, почав тікати у напрямку житлового будинку котрий розташований по АДРЕСА_4 .
Після чого, викраденим мобільним майном, скористався на власний розсуд, реалізувавши його у одному з торгівельних кіосків м. Києва, за гроші у сумі 700 гривень, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №247тв, ринкова вартість мобільного телефону марки «MEIZU», модель «М-578-Н», станом на момент вчинення кримінального правопорушення, могла становити 2900 гривень 00 копійок.
Окрім цього, 02.03.2016 року, близько 13 години 50 хвилин, ОСОБА_6 у власних справах перебував неподалік продовольчого ринку під назвою «Виноградар», котрий розташований по проспекту Свободи в м. Києві, разом зі своєю знайомою дівчиною (анкетні дані якої йому не відомі), з якою у процесі спілкування підійшов до загальноосвітньої середньої школи №3, яка розташована за адресою: м. Київ, просп. Правди, 84.
Біля вказаного навчального закладу ОСОБА_6 помітив неповнолітнього хлопця віком близько 15 років, котрим виявився ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якого на спині знаходився рюкзак з речами. В цей час, у ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 186, 187, 190 КК України, з корисливих мотивів, повторно, виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 , яке знаходиться у вказаному рюкзаку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом з дівчиною підійшов до ОСОБА_10 , та запитав останнього щодо місця його навчання. Отримавши відповідь, вказав йому неправдиву інформацію про те, що у паралельному навчальному класі його школи, навчається донька ОСОБА_6 у котрої схожий на потерпілого за прикметами хлопець вчинивши бійку, відкрито заволодів особистими речами останньої. Після чого, наказав ОСОБА_10 піти разом з ним до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , з метою з`ясування причетності до вказаної події, та силоміць штовхаючи ОСОБА_10 , та тримаючи за руку, завів до одного з під`їздів вказаного будинку, піднявшись на сьомий поверх.
Перебуваючи на східцевій клітині сьомого поверху вказаного будинку, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 186, 187, 190 КК України, з метою заволодіння речами ОСОБА_10 , користуючись тим, що дівчині, яка перебувала з ним не відомі дійсні обставини подій, погрожуючи застосуванням насильства, силоміць зірвав рюкзак який висів у нього на спині. Заволодівши рюкзаком, ОСОБА_6 почав тікати з місця скоєння злочину та направився у напрямку ринку під назвою «Виноградар», який розташований по проспекту Свободи в м. Києві.
Після здійснення грабунку, ОСОБА_6 перевірив речі які знаходились у рюкзаку, та виявив мобільний телефон марки «Nокіа», моделі «1661», та електронний планшет марки «MD366LL/A iPad WI-FI Cellurar 16GB Black», моделі «А 1430».
Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, а саме близько о 16 годині 00 хвилин 02.03.2016 року, неподалік продовольчого ринку «Виноградар», продав раніше невідомому чоловіку за гроші у сумі 1500 гривень.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №252тв, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nокіа», моделі «1661», станом на момент вчинення кримінального правопорушення, могла становити 150 гривень 00 копійок, ринкова вартість електронного планшету марки «MD366LL/A iPad WI-FI Cellurar 16GB Black», моделі «А 1430», на момент вчинення кримінального правопорушення могла становити 4000 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 20.02.2016 року, близько 13 години 30 хвилин, біля будинку №9-г по вул. В. Порика помітив неповнолітнього хлопця віком близько 15 років, він підійшов до хлопця та переконавшись, що за його діями ніхто з перехожих не спостерігає, засунув свою руку у кишеню куртки ОСОБА_7 та, погрожуючи застосуванням насильства, силоміць вихопив мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S-7262» й, тримаючи його у руці, почав тікати у напрямку продовольчого ринку під назвою «Виноградар». Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Того ж дня близько 17 годині 00 хвилин на проспекті Правди, 92. помітив неповнолітнього хлопця котрим виявився громадянин ОСОБА_8 та переконавшись, що за його діями ніхто з перехожих не спостерігає, засунув свою руку у кишеню куртки ОСОБА_8 , та силоміць вихопив його мобільний телефон марки «MEIZU», моделі «М-578-Н», та тримаючи його у ріці, почав тікати після чого, викраденим мобільним майном, скористався на власний розсуд. Окрім цього, 02.03.2016 року, близько 13 години 50 хвилин, він підійшов до загальноосвітньої середньої школи №3 де помітив неповнолітнього хлопця віком близько 15 років, котрим виявився ОСОБА_10 , якого на пр Г.Гонгадзе, 9, силоміць штовхнув та тримаючи за руку, завів до одного з під`їздів вказаного будинку, піднявшись на сьомий поверх та погрожуючи застосуванням насильства, силоміць зірвав рюкзак який висів у нього на спині. Заволодівши рюкзаком, почав тікати з місця скоєння злочину. Перевірив речі які знаходились у рюкзаку, та виявив мобільний телефон марки «Nокіа», моделі «1661», та електронний планшет марки «MD366LL/A iPad WI-FI Cellurar 16GB Black», моделі «А 1430». Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Він повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде. Просив суд суворо не карати його.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у повторному відкритому викраденні чужого майна, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого котре виразилось у погрозі нанесення тілесних ушкоджень шляхом ударів (грабіж), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.2 ст.186 КК України, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжко хворий на туберкульоз.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини справи, значну суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді реального позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 70 КК України з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2016 року за ч. 2 ст.. 190, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільні позови не заявлялися.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Згідно ст.,ст. 70,72 КК України з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2016 року за ч. 2 ст.. 190, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу фактичного затримання, а саме 14.03.2016 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього увяхнення за два дні позбавлення волі, а саме з 14.03.2016 року до набрання вироком законної сили, якщо запобіжний захід не буде змінено.
Цивільні позови не заявлялися.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати за проведення товарознавчих експертиз у розмірі 1 231 грн. 44 коп.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1