Справа № 587/1700/17

УХВАЛА
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баничі Глухівського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працездатного, працюючого старшим торгівельним представником ТОВ «Компанія КРОК», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.
Так, згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2002 ОСОБА_5 зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь її матері, своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 14 жовтня 2002 року і до повноліття доньки. На виконання вказаного судового рішення 02.12.2002 видано виконавчий лист №2-3202, який 12.12.2002 направлений на примусове виконання, а саме стягнення з боржника ОСОБА_5 коштів.
Отже, з грудня 2002 року ОСОБА_5 почав сплачувати аліменти, але відрахування коштів ним здійснювались періодично і не в повному обсязі. Так, протягом вересня-листопада 2015 року боржником сплачено коштів (аліментів) в сумі 1 907,07 грн., зокрема за вересень 526, 00 грн., жовтень 521, 13 грн. та листопад 810, 00 грн., за період часу коли він офіційно працював у ТОВ «Чернігівмедіасервіс» на посаді менеджера зі збуту, що підтверджується довідкою товариства за №139 від 26.11.2015.
Але починаючи з грудня 2015 року по березень 2017 року ОСОБА_5 почав злісно ухилятись від сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки. Кошти перераховувались ним лише у квітні 2017 року у сумі 1005,03 грн., та у травні 2017 року 1000 грн., всього 2005,03 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 20.06.2017 за № 50212140/1040, виданою СР ВДВС ГТУЮ у Сумській області.
Таким чином, ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги чинного законодавства України та обов`язок щодо утримання своєї дитини до її повноліття, що покладається на батьків Конституцією України та Сімейним кодексом України, являючись батьком неповнолітньої доньки, будучи працездатним, офіційно працевлаштованим у ТОВ «Компанія КРОК» на посаді старшого торгівельного представника (що підтверджується копією трудового книжки ОСОБА_5 ), працював на підприємстві в період часу з 19.07.2016 по березень 2017 (де і працює по теперішній час), офіційно отримував заробітну плату в сумі 16 669,12 грн., при цьому умисно не повідомив ані державного виконавця СР ВДВС ГТУЮ у Сумській області про своє працевлаштування, ані посадових осіб ТОВ «Компанія КРОК» про наявність відносно нього виконавчого листа № 2-3202, який перебуває на примусовому виконанні у виконавчій службі, жив за рахунок заробітної плати, яку отримував щомісячно, отже, тим самим тривалий час, а саме з грудня 2015 по березень 2017 злісно, систематично ухилявся від виконання рішення суду та свого обов`язку щодо виплати коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини.
Водночас, ОСОБА_5 добровільної допомоги (подарунки, одяг, продукти харчування) доньці не надавав, участі у її вихованні не приймав, чим посягнув на нормальний розвиток життя і здоров`я своєї доньки.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі і дав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в описовій частині ухвали. Крім того, ОСОБА_5 пояснив, що матеріальної шкоди потерпілій не завдано, вони примирилися з потерпілою, вона відмовляється від обвинувачення, тому просив закрити кримінальну справу у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_4 також заявила письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв*язку з відмовою від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.
У відповідності з положеннями ст. 477 ч. 1 п. 1 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 1 ст. 164 КК України,а також ряду інших правопорушень.
Стаття 284 ч. 1 п. 7 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання потерпілої та обвинуваченого, закривши кримінальну справу у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 п. 7 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 477 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 164 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя