Справа № 446/153/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001024 від 27 грудня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кам`янка-Бузька Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, такого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, працюючого чистильником вагонів в ФОП « ОСОБА_5 » раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ввівши в оману ОСОБА_6 щодо належності йому металобрухту, що знаходиться в с. Дернів Кам`янка-Бузького району Львівської області та з метою використання його автомобіля для вчинення крадіжки, 26 грудня 2016 року близько 16.30 год. маючи умисел на викрадення чужого майна, а саме чотирьох листів металу та діючи з корисливих мотивів з метою власного безпідставного збагачення, приїхав спільно з ОСОБА_6 на його автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21093 ЗНГ» р.н.з. НОМЕР_1 з прикріпленим автомобільним причепом марки «ПР» моделі «П2» р.н.з. НОМЕР_2 до господарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_3 , звідки шляхом вільного доступу таємно викрав один лист металлу розміром 1,6 м. на 1,2 м. вагою 37 кг.
В подальшому, продовжуючи злочинний умисел на заволодіння чотирма листами металлу ОСОБА_4 26 грудня 2016 року близько 20.00 год. знову автомобілем з причепом, що належать ОСОБА_6 приїхав до господарства ОСОБА_7 , звідки шляхом вільного доступу таємно викрав три листи металу розміром 2,8 м. на 1,5 м. кожен, загальною вагою 165 кг. Всього ОСОБА_4 було викрадено 202 кг. металобруху вартістю 909 грн., чим заподіяно потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі та пояснив, що 26 грудня 2016 р. допомагав ОСОБА_6 по господарсту. Йому подзвонила дружина та повідомила, що захворіла їх дитина. Так як в нього не було грошей на ліки, він вирішив викрасти металобрухт, який як йому було відомо знаходився в с. Дернів в господарстві ОСОБА_7 . Він попросив ОСОБА_6 дозволу взяти його автомобіль та допомогти перевезти метал, однак не сказав йому, що такий має намір викрасти. Після викриття його працівниками поліції, віддав останнім викрадений металобрухт. Свою вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненному та просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, претензій до обвинуваченого не має.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілого ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він має фермерське господарство і 26 грудня 2016 р. його кум ОСОБА_4 прийшов допомогти йому навести лад на складі. ОСОБА_4 розповів йому, що допомагає своїй тітці і як винагороду вона пообіцяла йому дати метал, для перевезення якого він попросив скористатись його автомобілем. Про те, що метал був крадений він знав.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, свідка, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, встановлені органом пробації середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з накладенням штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. І не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальних витрат по справі не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Речові докази чотири листи металлу, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя