Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/353/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 1 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 ,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.05.2017 року включно; строк тримання під вартою ухвалено рахувати з 22.03.2017 року; встановлений розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 80 000 гривень.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя послався на те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, врахувавши при цьому, що підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; тяжкість злочину, усвідомлюючи яку, а також, що шкода, яка була ним завдана потерпілим, не може бути усунена, ОСОБА_8 може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду; знаходячись на свободі, може незаконно вплинути на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди; фактично проживає за іншою адресою, яка не збігається з місцем реєстрації, що не виключає можливості постійної зміни підозрюваним місця проживання та переховування його від органів досудового розслідування та суду, періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування; ОСОБА_8 раніше три рази притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, з них два рази - за ст. 130 КУпАП за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено ним також в стані алкогольного сп`яніння, що не виключає можливості вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення на ґрунті вживання алкогольних напоїв.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя, виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, врахував матеріальний стан ОСОБА_8 та тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

В апеляційній скарзі адвокат просить оскаржувану ухвалу від 22.03.2017 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, вважаючи, що слідчим та прокурором не доведений жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, та що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, посилаючись при цьому на наступні обставини:

-суд, ігноруючи положення ч. 4 ст. 182, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік", згідно з яким розмір прожиткового мінімуму на 2017 рік складає 1 600 грн., тобто, мінімальний розмір застави в даному випадку повинен складати 32 000 грн., призначив заставу у завідомо непомірному для підозрюваного розмірі - 80 000 грн.;

-судом не взято до уваги те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, дорослу доньку, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працевлаштований, але веде господарство на присадибній ділянці за місцем реєстрації;

-ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів слідства та у нього відсутній умисел щодо застосування насильства, оскільки вчинений ним злочин не є умисним;

-вручене ОСОБА_8 повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України не містить зазначення про вчинення злочинів за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, а також зазначення про вчинення будь-яких інших злочинів, як це вказав слідчий суддя в ухвалі;

-на момент винесення ухвали підозрюваний вже надав покази на допиті, якими повністю визнав свою вину, тому йому не має сенсу впливати на свідків, які вже також допитані органом досудового розслідування, тобто, зазначений ризик нічим не підтверджений, а відмінність між місцем реєстрації і місцем фактичного проживання будь-яким чином не може підтверджувати намір ухилятись від явки до органу досудового розслідування підозрюваного, який своєчасною неодноразовою явкою на виклик слідчого та до суду цілком спростував наявність такого ризику.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, адвоката, який підтримує доводи скарги, прокурора із запереченнями проти скарги, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 17.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

20 березня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_8 , з метою уникнення притягнення до кримінальної

відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та щодо ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.05.2017 року включно, з визначенням застави в сумі 80 000 гривень.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя також врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також, що шкода, яка була ним завдана потерпілим, не може бути усунена, оскільки вчиненим злочином було спричинено загибель людини, внаслідок чого дійшов висновку, що підозрюваний може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, може незаконно вплинути на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди.

Поміж іншого були враховані дані, що характеризують особу підозрюваного в їх сукупності, зокрема, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, проте, фактично проживає за іншою адресою, яка не збігається з місцем реєстрації, що не виключає можливості постійної зміни підозрюваним місця проживання, переховування його від органів досудового розслідування та суду, періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування; раніше ОСОБА_8 тричі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, з них два рази - за ст. 130 КУпАП за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено ним також в стані алкогольного сп`яніння, що не виключає можливості вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення на ґрунті вживання алкогольних напоїв, офіційно не одружений та не працевлаштований.

З урахуванням зазначених обставин, а також наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання підозрюваному виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з чим погоджується й колегія суддів.

Як зазначається в рішеннях Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив з того, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 182 ч. 4 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен повною мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з нормами ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, оцінивши, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та його матеріальне становище, визначив заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 000 гривень, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, обрав запобіжний захід у виді тримання його під вартою з визначенням розміру застави, зазначеного в ухвалі, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Що стосується посилання адвоката в апеляційній скарзі на те, що вручене ОСОБА_8 повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України не містить зазначення про вчинення злочинів за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, а також зазначення про вчинення будь-яких інших злочинів, як це вказав слідчий суддя в ухвалі, то цей довід апелянта не впливає на правильність прийнятого слідчим суддею рішення та не свідчить про істотне порушення норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2017 року, якою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.05.2017 року включно зі встановленням розміру застави в сумі 80 000 гривень, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4