Справа № 206/3284/17
Провадження № 1-кп/206/259/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" липня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000716 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, середньо - спеціальної освіти, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 23.08.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців; 16.07.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавленні волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі умовно - достроково, невідбутий строк 06 місяців 09 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05 червня 2017 року близько 03:00 години ОСОБА_5 проходив біля буд. АДРЕСА_2 , де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та раніше знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить ОСОБА_4 , поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, вчиненому повторно.
З цією метою, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та знаходячись на відстані витягнутої руки наніс йому один удар долонею лівої руки в область правої щоки. Від вказаного удару ОСОБА_4 упав на асфальт та одразу піднявся. Продовжуючи вчиняти відносно ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, ОСОБА_5 вдарив його долонею правої руки в область підборіддя, від чого ОСОБА_4 знову впав на асфальт та намагався піднятися, однак ОСОБА_5 наніс лівою ногою один удар в область правого коліна та два удари основою долоні своєї правої руки в область стегна його лівої ноги. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 не зміг піднятися на ноги та залишився лежати на асфальті.
Подолавши опір ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, ОСОБА_5 змусив ОСОБА_4 та ОСОБА_6 викласти на асфальт всі свої речі, які знаходилися у рюкзаку ОСОБА_6 та пакеті ОСОБА_4 .
Далі, ОСОБА_5 побачив на асфальті мобільний телефон Samsung J120 HZKDSEK Black ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , який визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, діючи з корисливих спонукань та особистої зацікавленості, ОСОБА_5 , 05.06.2016 року, близько 03:10 години перебуваючи поблизу буд. 7 по вул. Агнії Барто в м. Дніпро, наблизився до мобільного телефону, що лежав на асфальті біля ОСОБА_4 та розуміючи, що його дії очевидні для потерпілого, діючи умисно, відкрито, повторно, заволодів належним йому майном, а саме: мобільним телефоном Samsung J120 HZKDSEK Black ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , який поклав у ліву бокову кишеню штанів, одягнених на ньому, та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №1881 від 19.06.2017 року, своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 2332 гривні 41 копійка.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 05.06.2017 року після опівночі він йшов додому та в районі буд. АДРЕСА_2 побачив двох невідомих йому чоловіків, які стояли поруч з будинком та кудись світили ліхтариками. Він сказав їм "стій", після чого вони хотіли втекти. Одному з них він зробив підніжку і той впав, а він побіг за іншим чоловіком, яким виявився ОСОБА_4 . Метрів через 10 він його наздогнав та схопив за плече. ОСОБА_4 вдарив його в коліно, після чого він наніс йому чотири удари, два з яких були по підборіддю та двічі по нозі. ОСОБА_4 після його ударів впав. Після цього до нього підійшов другий невідомий йому чоловік, якому він наказав викласти всі речі з рюкзаку. Побачивши його зміст, він сказав їм зібрати речі назад. Піднімаючи ОСОБА_4 він побачив мобільний телефон, який підняв та поклав собі у кишеню. Він запропонував невідомому чоловіку відвести ОСОБА_4 додому та пішов разом з ними. До квартири ОСОБА_7 він зайшов тільки з ним. У квартирі ОСОБА_8 сказав, що якщо я не поверну телефон, то він повідомить до поліції, на що він йому відповів "Коли прийдеш в себе, тоді поговоримо про телефон". Вдома ОСОБА_9 він не бив та не погрожував. Перед виходом з квартири він побачив на стіні макет пістолету, який зняв, оглянув та кинув в кучу речей. Інший чоловік залишився за дверима квартири, а коли він вийшов - його вже там не було. Він вийшов з під`їзду та пішов додому. Телефон пізніше повернув ОСОБА_4 .
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 05.06.2017 року після 12 години ночі він з ОСОБА_6 йшли з магазину АТБ через двори. В цей момент біля буд. АДРЕСА_2 їх покликав обвинувачений, та потребував підійти до нього. Він перелякався та почав тікати, але обвинувачений його наздогнав та почав бити та тримати за волосся. Обвинувачений бив спочатку його, а потім і його товариша ОСОБА_6 , заставляв витрушувати особисті речі з карманів. Після побиття він самостійно вже не піднімався з землі. Після цього обвинувачений наказав ОСОБА_6 підняти його та вони пішли додому, але він сказав обвинуваченому, що в нього хвора мати і не треба до нього йти. В квартиру разом з ним зайшов і обвинувачений та почав переривати та розкидати його особисті речі, забрав зі стіни макет пістолету. В цей момент він попросив обвинуваченого повернути йому мобільний телефон, на що отримав відповідь, що з приводу телефону вони поговорять пізніше. За швидкою допомогою він відразу не звертався, однак швидку та поліцію викликав його товариш ОСОБА_6 . На наступний день він особисто звернувся до поліції з приводу того, що трапилось вночі. Телефон йому обвинувачений повернув пізніше.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що 05.06.2017 року він вночі, близько 01:00 години, зустрівся з ОСОБА_4 . Повертаючись з магазину АТБ додому, біля буд. АДРЕСА_2 , вони почули, як їх покликав обвинувачений та запитав, чи є в них наркотичні засоби, на що вони відповіли що не має. Така відповідь його не влаштувала та він почав бити його та ОСОБА_4 . Після цього вони з товаришем ОСОБА_4 пішли до нього додому, але їх наздогнав обвинувачений, з яким вони разом дійшли до квартири ОСОБА_4 . В квартиру зайшли тільки його товариш ОСОБА_8 та обвинувачений, а він залишився в під`їзді, оскільки обвинувачений заборонив йому заходити. Через деякий час він вийшов з під`їзду та пішов викликати поліцію, а коли повернувся до квартири ОСОБА_4 , обвинуваченого вже в квартирі не було. Коли він постукав у квартиру, двері відкрив ОСОБА_8 , який був побитий і повідомив, що в нього обвинувачений забрав телефон. Після того, як швидка та поліції вже поїхала, ОСОБА_4 йому сказав, що в цю ніч померла його мати, яка тяжко хворіла і напевно перенервувала від подій, що відбувалися.
Крім показів допитаного в суді обвинуваченого, потерпілого та свідка ОСОБА_6 , вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується і письмовими доказами, зокрема:
-протоколом огляду місця події від 05.06.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого проведено огляд місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 та будівлею школи №136 (т.1 а.п. 11-12);
-протоколом огляду предмету від 19.06.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , об`єктом огляду якого є мобільний телефон марки Samsung, модель sm - J120/DS, ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 (т.1 а.п. 23);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 05.06.2017 року вночі, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя потерпілого, відкрито заволоділа майном ОСОБА_4 (т.1 а.п. 43-44);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , де останній показав механізм вчинення ним відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , що мало місце 05.06.2017 року близько 03:00 години (т.1 а.п. 57-61).
Вищевказані письмові докази - протоколи слідчих дій є належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорювалися учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.
Крім того, наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення підтверджується висновком судово - товарознавчої експертизи № 1881 від 19.06.2017 року відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону Samsung, модель SM-J120 HZKDSEK, колір Black, станом на 05.06.2017 складає 2332,41 грн. (т.1 а.п. 29-33)
Суд критично відноситься до доводів обвинуваченого ОСОБА_5 про часткове визнання своєї вини, а також про те, що потерпілий ОСОБА_4 першим завдав йому удар в коліно, а такі твердження суд розцінює - як суб`єктивну захисно-установчу поведінку обвинуваченого у несприятливій для нього ситуації під час судового розгляду вказаного кримінального провадження.
Крім того, таку позицію обвинуваченого у справі суд вважає нічим іншим, як намір уникнути кримінальної відповідальності, а ці доводи є надуманими та не логічними, що спростовується показами допитаного потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , які під час судового слідства давали стабільні та послідовні показання, які не тільки узгоджені між собою, а мають і логічне співвідношення з іншими письмовими доказами в даному кримінальному провадженні.
Тим більше, що будь яких даних, які б свідчили про наявність підстав потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 обмовляти обвинуваченого, судом не встановлено.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
За змістом ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не вставлено.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не вставлено.
Суд не може прийняти як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , його заяву про щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, оскільки такі дії за своєю суттю не є щиросердечними, обвинувачений протягом всього часу з моменту вчинення злочину не прийняв будь-яких дієвих заходів до зміни ситуації, що склалася, щиро не вибачився, а навпаки показав своєю поведінкою негативний настрій та ставлення до потерпілого, даючи зрозуміти останньому про повну байдужість до його переживань з приводу повного виходу з ладу мобільного телефону та інших наслідків, до яких призвели незаконні дії обвинуваченого.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є умисним та відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачений має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив повторно новий умисний корисливий злочин проти власності, яка охороняється державою, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідним призначити покарання в межах санкції частини 2 ст. 186 України, у вигляді позбавлення волі.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових злочинів.
Суд, враховуючи особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, на думку суду, не можливо досягти призначенням більш м`якого покарання, яке вже раніше застосовувалось до обвинуваченого.
В порядку ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи, згідно звіту про фактичні затрати на проведення експертизи № 1881 від 19.06.2017 року (т.1 а.п.28).
Запобіжній захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Питання речових доказів по кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 124, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді - 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_5 , помістивши його в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровський області (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 170,00 гривень витрат за проведення судово товарознавчої експертизи № 1881 від 19.06.2017 року у кримінальному провадженні.
Речовий доказ у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон Samsung, модель SM-J120 HZKDSEK, колір Black повернути ОСОБА_4 , як його власникові.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1