н/п 1-кп/640/234/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
редставників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, суд
Так, в листопаді 2011 року, точна дата не встановлена, діючи умисно, з метою незаконного збагачення шляхом звідництва для розпусти, всупереч нормам громадських відносин, які гарантують право кожної людини на фізичну свободу (волю), особисту недоторканність і захищають її честь, здійснив злочин при наступних обставинах.
ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер дій, пов`язаних із звідництвом для розпусти, вступив у попередню злочинну змову з особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, « ОСОБА_11 », спрямовану на звідництво для розпусти, тобто на пошук осіб, які згодні займатися розпустою, знайомство та організацію зустрічей таких осіб з метою сприяння сексуальним стосункам, а саме організацію зустрічей в м. Москва РФ невстановлених осіб з дівчатами модельної зовнішності з України для подальших інтимних стосунків.
Згідно даної змови, ОСОБА_10 запропонував « ОСОБА_12 » підшукати в м. Харкові дівчат модельної зовнішності та організувати їх виїзд до м. Москва для зустрічі з невстановленими особами, які б вступали у статеві стосунки з дівчатами, оплачуючи послуги ОСОБА_10 .
Так, на початку листопада 2011 року « ОСОБА_11 », діючи згідно вищевказаного плану, перебуваючи в модельному агентстві, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна, 19, запропонував ОСОБА_13 за велику грошову винагороду виїхати в м. Москва вступити в статевий зв`язок з невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_14 , на що ОСОБА_13 надала свою згоду.
Отримавши згоду від ОСОБА_13 на виїзд у м. Москва РФ., « ОСОБА_11 » повідомив про це невстановленій особі на ім`я ОСОБА_14 , надавши йому дані ОСОБА_13 для придбання електронних квитків на переліт з м. Харкова до м. Москва і на зворотній переліт. Продовжуючи діяти згідно раніше розробленого плану, « ОСОБА_11 » повідомив ОСОБА_10 про дату прибуття ОСОБА_13 до невстановленого чоловіка ОСОБА_14 в м. Москва РФ.
11.11.2011 ОСОБА_13 , діючи згідно за вказівками « ОСОБА_11 » виїхала в м. Москва РФ до невстановленої особи на ім`я ОСОБА_14 , де вступила з ним у статевий зв`язок, а наступного дня повернулася в м. Харків.
За знайомство та організацію зустрічі та прибуття ОСОБА_13 до м. Москва РФ невстановлена особа на ім`я ОСОБА_14 передала ОСОБА_10 і « ОСОБА_11 » 500 доларів США.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України, тобто у звідництві для розпусти, вчиненому з метою наживи, визнав частково, за ч.2 ст. 149 КК України, тобто у здійсненні іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, а так само вербуванні, переміщенні, передачі особи, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб не визнав та пояснив, що з 2002 року мав своє модельне агентство, проводив конкурси краси в різних країнах: Лівані, ОСОБА_15 , знайомився з іншими модельними агентствами, проводив семінари, бізнес форуми, для цього відбирав дівчат для того, щоб вони були присутні на цих вечірках, для підтримання статусу цих заходів. Його агентство відправляло різним агентствам пропозиції для надання дівчат для таких заходів. ОСОБА_16 мав своє шлюбне агентство та зацікавився пропозицією ОСОБА_17 . Він запропонував ОСОБА_17 приїхати до ОСОБА_18 на кастинг моделей, який проводився в клубі «Радмір», для того, щоб взяти анкетні дані дівчат для розвитку своєї компанії. Крім того, його товариш ОСОБА_14 з Москви шукав собі дружину, і просив ОСОБА_10 сприяти йому у цьому. Через шлюбне агентство ОСОБА_19 він домовився, що на зустріч з ОСОБА_14 приїде дівчина ОСОБА_20 . Така зустріч була організована, грошей за це він не брав, а у розмові з ОСОБА_21 вказав, що «зустріч має бути з продовженням», маючи на увазі зйомки для кастингу в готелі в конференц-залі. Стосовно бізнес-туру на Сейшельські острови пояснив, що до цієї поїздки він неодноразово організовував бізнес-форуми в інші країни з метою залучити інвестиції для свого бізнесу. Дівчат запрошував, щоб вони супроводжували бізнес-форуми. Про сексуальні послуги мови ніколи не йшло. Кожна дівчина мала після заходів вільний час і використовувала його на власний розсуд. На ОСОБА_22 дівчинам були заброньовані номери в готелі, після перельоту всі цілий день відпочивали, оскільки був тяжкий переліт, за дівчатами ОСОБА_17 не слідкував, тому що прилетів зі своєю дівчиною та збирався робити їй шлюбну пропозицію, дівчата самостійно обирали як провести вільний час: хтось поїхав на екскурсію, хтось пив спиртні напої на барі, хтось пішов на пляж. Ніхто йому не скаржився на якійсь обставини, сексуальні домагання, всі добре відпочили та отримали зароблені гроші. Показання ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вважає неправдивими, та такими, що надані внаслідок тиску правоохоронців. 26.05.2012 року його затримали у місті Києві і на автомобілі відвезли до м. Харкова в УБОЗ.
Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що близько шести років тому в соціальних мережах зареєструвалася «ВКконтакте», знайшла групу клубу «Радмір», який розміщений біля метро ОСОБА_25 , де було написано, що проводиться модельний кастинг, і в подальшому вона може потрапити в модельне агентство, взяла участь в цьому кастингу, її відібрали, в цьому кастингу в жюрі були присутні жінка на ім`я ОСОБА_26 , яка працювала в модельній агенції «GQ» (джей кью) і представник з ОСОБА_27 агентства на ім`я ОСОБА_28 . Під час кастингу вона пройшлася в купальнику, після потрапила в агенцію, де з нею спілкувалася ОСОБА_28 або ОСОБА_29 (вже не пригадує точно), і запитала чи готова вона співпрацювати з агенцією, брати участь в показах, фотосесіїях, виставках. Вона погодилася, оскільки мріяла саме про таку роботу, залишила свої контакти директору ОСОБА_30 . Згодом, в вересні 2011 року він зателефонував і запитав, коли вона готова їхати і вона поїхала в Москву, де її зустріли представник московської модельної агенції «Вамп», їй надали окремі апартаменти, де вона прожила там 6 днів. Представник агенції на ім`я ОСОБА_31 почав натякати про надання послуг сексуального характеру, після цього вона злякалась, і відразу поїхала додому, після цього був знову дзвінок, вона погодилася і поїхала, перед цим був кастинг, вони сиділи всі за столом, та ОСОБА_31 намагався всіх споїти, тиснув морально, вона це розуміла, але не подавала виду, після чого їх відвели по номерам до незнайомих чоловіків-іноземців. ОСОБА_32 теж пішла з чоловіком в номер, він був похилого віку з шрамом на обличчі, у них стався статевий акт, після чого він їй дав 300 доларів, а ОСОБА_31 дав 20 тисяч рублів премії, після чого вонапоїхала додому, де нічого і нікому не розповідала. Через деякий час подзвонив ОСОБА_16 і сказав, що є пропозиція в Москві, де потрібно буде надати інтимну послугу раніше незнайомому ОСОБА_14 , вона прийняла цю пропозицію. Коли вона приїхала в Москву, їй зателефонував ОСОБА_33 , з яким вона познайомилася в модельній агенції «GQ», де він проводив кастинг в Емірати, який привітався з нею і запропонував звертатися до нього у випадку якихось проблем. З ОСОБА_14 у неї відбулася вечеря, вони пішли в готель, де у них повинен був відбутись статевий акт, але так як їй це було неприємно і вона почала плакати, ОСОБА_14 не став наполягати, а ОСОБА_34 вона сказала, що акт відбувся. Після цього вона повернулася до ОСОБА_18 , з ОСОБА_17 більше не бачилася.
В судовому засіданні прокурор не заявляв клопотань про виклик свідків обвинувачення.
Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України повністю підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
-Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 24.07.2012 року із фототаблицею, під час якого ОСОБА_13 розповіла і показала на місці, що в липні 2011 року вона була запрошена в офіс модельного агентства «ДжейКью», розташованого в будівлі № 19 по вул. Дарвіна в м. Харкові, де її зустріла представник модельного агентства «Вамп» з м. Москва ОСОБА_28 , а також директор агентства «Джейкью» ОСОБА_35 і співробітниця даного агентства на ім`я ОСОБА_26 . Вони запропонували їй виїхати в м. Москву для участі в оплачуваних кастингах.Потім на пропозицію ОСОБА_13 учасники слідчої дії проїхали до «Південного вокзалу», де ОСОБА_13 показала, що з даного вокзалу 24 жовтня 2011 року вона виїхала у м. Москву. Там її зустріла ОСОБА_28 , працівниця модельного агентства «Вамп». Чоловік на ім`я ОСОБА_31 , директор агентства «Вамп», схилив її до вступу в статевий зв`язок з незнайомий їй чоловіком, за що їй було сплачено гроші в сумі 300 доларів США та 20 тисяч рублів. Далі на пропозицію ОСОБА_13 учасники слідчої дії проїхали до аеропорту м. Харкова, ОСОБА_36 показала, що на початку листопада 2011 року їй знову передзвонив ОСОБА_11 і сказав, що є пропозиція літаком злітати до Москви на 1 ніч. Там повечеряти з чоловіком на ім`я ОСОБА_14 , провести з ним ніч, за що їй будуть заплачені гроші. Оскільки на той момент їй потрібні були гроші, вона погодилася на пропозицію ОСОБА_37 . Також ОСОБА_38 сказав, що він замовить для неї квиток на літак в обидва кінці. Наступного дня вона прилетіла в Москву і поїхала в готель. Їй на мобільний телефон подзвонив раніше не знайомий їй ОСОБА_39 , який сказав, що сприяв її зустрічі з ОСОБА_14 . В готелі її зустрів чоловік, який назвався ОСОБА_14 . В цей же вечір вона з ним повечеряла в ресторані готелю і після вечері в його номері вступила з ним в статевий зв`язок. За це ОСОБА_14 дав їй 1000 доларів США, і на наступний день вона полетіла назад до Харкова;
-Речовий доказ: оптичний носій DVD-R диск торгової марки «PHILIPS» N 886 від 26.05.2012;
-Протокол додаткового огляду предметів: оптичного носія DVD-R диску торгової марки «PHILIPS» N 886 від 26.05.2012.
що знаходиться на оптичному диску «PHILIPS DVD-R» з інв. № 886.
-Відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації від 14.06.2012 року, згідно якого ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перетинала кордон авіарейсом UTN 109 «Харків-Внуково» 11.11.2011 року і авіарейсом UTN 110 «Внуково-Харків» 12.11.2011 року.
На підставі свідчень потерпілої ОСОБА_13 , досліджених судом в судовому засіданні вище перелічених доказів, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_10 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 302 КК України, тобто у звідництві для розпусти, вчиненою з метою наживи.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_10 було інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, а саме: здійснення іншої незаконної угоди об`єктом якої є людина, а так само вербування, переміщення, передача особи, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб.
Згідно даного епізоду обвинувачення, ОСОБА_10 було інкриміновано, що він за попередньою змовою з особами, кримінальне провадження щодо яких виділене в окреме провадження, « ОСОБА_11 і « ОСОБА_43 », наприкінці березня 2012 року, реалізуючи спільний злочинний намір, з метою отримання прибутку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, пов`язаних із здійсненням незаконної угоди щодо людини, підшукав громадянок України ОСОБА_44 , ОСОБА_45 і невстановлених в ході слідства дівчат, яким запропонував виїхати в Республіку Сейшельські острови для роботи по наданню послуг хостес, не повідомивши їм про те, що в ході даної роботи вони повинні будуть надавати сексуальні послуги незнайомим чоловікам і 29.03.2012 ОСОБА_44 , ОСОБА_46 і невстановлені в ході слідства дівчата у супроводі ОСОБА_10 виїхали до Республіки Сейшельські острова на острів Мае, де ОСОБА_44 , ОСОБА_46 і невстановлені в ході слідства дівчата, які були заздалегідь введені в оману ОСОБА_10 та іншими членами злочинної групи, знаходячись у безвихідному для них становищі, що виразилося в знаходженні в чужій країні без засобів до існування і можливості відстоювати свої особисті права, змушені були надавати сексуальні послуги невстановленим особам за гроші, частину з яких ОСОБА_10 роздав дівчинам, а частину залишив собі.
В судовому засіданні потерпіла за даним епізодом ОСОБА_44 пояснила, що з ОСОБА_17 познайомилася влітку 2011 року для участі у модельному бізнесі. Вони зустрілися у ОСОБА_47 і він представився менеджером модельного агентства і запропонував їй брати участь в виставках, презентаціях, показах. Раніше вона вже брала участь в конкурсах краси, її помітили, запросили в модельне агентство, їй це було цікаво, після зустрічі вона поїхала до ОСОБА_18 , деякий час вони взагалі не спілкувалися, трохи пізніше ОСОБА_17 їй зателефонував і запропонував поїхати на конкурс до Лівану, який триває 3 тижні. Вона подивилася в інтернеті про цей конкурс, він був популярний, в перші два тижні вона не змогла поїхати на нього, тому що у неї була сесія , приїхала на останній тиждень, конкурс пройшов без інтимних послуг, спонсори оплачували проживання, квитки. Після цього конкурсу, приблизно в березні 2012 року ОСОБА_10 подзвонив, запропонував зустрітися, вони зустрілися в Панорамі, де він їй розповів про майбутню поїздку на острів Республіки Сейшели, де відбудеться модельна вечірка, летить 10 дівчат, одна з яких ОСОБА_48 , відуча програми «Коза», там буде двоє чоловіків, які все оплачують. Він візьме камери, відео оператора, буде зніматися передача, і вона погодилася. Вона приїхала до ОСОБА_49 на вказануквартиру, де дійсно було 10 дівчаток. Звідти вони вже поїхали в аеропорт, з пересадками летіли через Стамбул, ОСОБА_50 , на Сейшельські острови. ОСОБА_17 летів з нами зі своєю дівчиною ОСОБА_51 . Коли прилетіли на місце, виявилося, що на них чекали 10 чоловіків-індусів. Їх відвезли в готель, для них була знята ОСОБА_52 вілла, ОСОБА_17 забрав у всіх дівчаток паспорта, і сказав, що кожна дівчинка буде жити з індусом в номері, вони почали обурюватися, на що ОСОБА_17 сказав що все добре , щоб вони не хвилювалися ,обґрунтовуючи це тим, що дорого кожній дівчинці знімати окремо номер, потім ОСОБА_17 десь пропав, і його неможливо було знайти. Індуси вибрали з ким вони хочуть жити, коли вже вселилися в номер, ввечері індус почав приставати. Вона розуміла що у неї не було паспорта, що вона не знає країни, на зворотний шлях не було квитків і грошей. Вона спробувала пояснити індусу, що вона не хоче з ним вступати в статевий зв`язок, але між ними стався статевий акт. Індус побачив її небажання більше займатися сексом, тому статевий зв`язок у них був один раз, після цього вони продовжували жити в одному номері. Наступного дня вона побачила ОСОБА_17 , і сказала йому, що вони так не домовлялися, на що ОСОБА_17 відповів що дівчата могли самі вибирати спати з індусами або не спати. Сума за вечірку обговорена раніше - 500 доларів в день, вони там були 3 дні, тобто кожна дівчинка повинна була отримати 1500 доларів. В останній день ОСОБА_53 кожній дівчинці видала конверт з обумовленою сумою і плюс 200 доларів, як нагороду від індусів. Після цього вона повернулася в Україну, і більше з ОСОБА_17 не спілкувалася. До органів міліції вона з`явилася за викликом 27.05.2012, а не з власною ініціативи і після спілкування з працівником міліції вирішила подати заяву про вчинення щодо неї злочину ОСОБА_17 і ОСОБА_54 .
В судовому засіданні потерпіла за даним епізодом ОСОБА_45 в судовому засіданні пояснила, що восени 2011 року познайомилась з ОСОБА_55 , котрий займався організацією конкурсів краси, збирає на кастинги красивих дівчат. Оскільки тоді вона брала участь в численних конкурсах краси, вона зацікавилась цим знайомством, зустрілася з ним, обмінялися контактами і підтримували знайомство. Згодом ОСОБА_17 запропонував їй поїхати на Сейшельські острови, будуть зйомки сюжету, яке потім будуть показувати по Харківськім каналам. Вона погодилася, приїхала в ОСОБА_56 , познайомилася з іншими дівчатками, виїхали в аеропорт, було кілька пересадок, після чого вони прилетіли на Сейшельські острови. Там їх зустрів якийсь індус, вони дісталися готелю. В готелі їх зустріли близько 8-10 індусів, які одразу стали їх обирати. ОСОБА_57 з ними розмовляв. Вона почала плакати і питати, що відбувається, чому їхні речі почали розносити по номерам, що раніше було домовлено про вселення дівчат з дівчатами по номерах, на що ОСОБА_17 відповів, що вони повинні надавати послуги сексуального характеру і, що саме для цього вони приїхали. Вона була розгублена, її паспорт забрав ОСОБА_17 , грошей та зворотніхквітків не було. ОСОБА_17 кудись пішов, до персоналу по допомогу вона не зверталася. Інших дівчат розселили по інших віллах і вона зрозуміла, що цю поїздку треба перетерпіти. В перший день з індусом у них була близькість, а наступного дня вона ховалася на пляжі, ввечері приходила вже в номер. ОСОБА_39 говорив, що треба вести себе добре, посміхатися, бути ввічливою і привітною. Раніше було обумовлено, що вона повинна була отримати 1000 доларів за день, а в підсумку вони отримали 1000 доларів за 4 дні. Після повернення в ОСОБА_58 , їй декілька разів телефонувала помічник ОСОБА_17 з пропозиціями участі у модельних поїздках, але вона відмовилася від подальших поїздок. Під час допиту ОСОБА_45 відмовилася відповідати на запитання обвинуваченого та його захисників, пославшись на погане самопочуття і в подальшому відмовилася від явки до суду для закінчення допиту, через поганий стан здоров`я та наявності маленької дитини.
На підтвердження обвинувачення прокурором були надані наступні докази:
-Речовий доказ: оптичний носій DVD-R диск, торгової марки «PHILIPS» №887 від 26.05.2012;
-Протокол додаткового огляду предметів: оптичного носія DVD-R диску, торгової марки «PHILIPS» №887 від 26.05.2012.
-Розсекречені матеріали ОТМ, оглянуті, залучені у якості речових доказів, досліджені в судовому засіданні;
-Протокол відтворення обстановки та обставин події від 13.06.2012 року із фототаблицею, під час якого ОСОБА_44 розповіла і показала на місці, щовона була запрошена в офіс модельного агентства «ДжейКью», розташованого в будівлі № 19 по вул. Дарвіна в м. Харкові, де познайомилася з директором агенції ОСОБА_59 і його помічницею ОСОБА_60 . В червні 2011 року до неї звернувся раніше незнайомий ОСОБА_33 , який запропонував їй прийняти участь у модельному бізнесі. Наприкінці березня 2012 року він запропонував їй участь в модельній вечірці на Сейшельських островах за гроші і без надавання сексуальних послуг. Вона погодилася. Далі, вона запропонувала учасникам слідчої дії проїхати на Південний вокзал Харкова, звідки вона відправилася до м. Києва для подальшого перельоту до Сейшельських островів. По прибуттю до Сейшел на острів Мае, вона і інші дівчата були розселені з індусами, яким були змушені надавати сексуальні послуги.
-Протокол відтворення обстановки та обставин події від 13.06.2012 року із фототаблицею, під час якого ОСОБА_45 розповіла, що ОСОБА_33 запропонував їй прийняти участь у модельному кастингу на Сейшельських островах за гроші і без надавання сексуальних послуг. Після цього ОСОБА_45 запропонувала учасникам слідчої дії проїхати на Південний вокзал Харкова, звідки вона відправилася до м. Києва для подальшого перельоту до Сейшельських островів. По прибуттю до Сейшел на острів Мае, вона і інші дівчата були розселені з індусами, яким були змушені надавати сексуальні послуги.
-оптичний носій DVD-R диск, торгової марки «PHILIPS» №887 від 26.05.2012.
-копії закордонних паспортів ОСОБА_61 . ОСОБА_45 з візами Сейшельських островів.
-Відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації від 14.06.2012 року, згідно якого ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перетинали кордон авіарейсом №458 «Київ-Стамбул» 29.03.2012 року і авіарейсом №262 «Стамбул-Київ» 04.04.2012 року.
-Відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації від 09.07.2012 року, згідно якогоКриндушкін Андрій перетинав кордон авіарейсом №458 «Київ-Стамбул» 29.03.2012 року і авіарейсом №262 «Стамбул-Київ» 04.04.2012 року.
На клопотання захисників обвинуваченого, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_64 , який пояснив, що він є засновником конкурсів краси в Україні і єдиним автором підручника з цих питань. На початку 2000х познайомився з ОСОБА_55 , в зв`язку з тим, що він в своєму рідному місті Стаханові створив своє модельне агентство. Оскільки всі поїздки були через ОСОБА_56 , ти вони періодично спілкувався, з 2002 року він займається підприємницькою діяльністю, має фото павільйон. Періодично ОСОБА_17 орендував в нього павільйони для проведення кастингів і фотосесій. В подальшому орендував його квартиру для місця збору дівчат перед поїздкою за кордон, де ОСОБА_64 проводив інструктажі моделей про те, як потрібно себе вести за кордоном щоб не було неприємностей. Паспорти за кордоном у моделей зазвичай збирають, оскільки кожного разу хтось з них паспорти губить, а група не може чекати, тому виникали постійні проблеми. Крім того, 26.05.2012, на його очах незнайомі особи викрали ОСОБА_17 , посадили в машину і увезли в невідомому напрямку. Про це він написав заяву у міліцію і йому надали письмову відповідь про те, що ОСОБА_10 було затримано працівниками міліції з Харкова.
Стороною захисту також надані суду наступні докази:
-Фотокартки-скріншоти з соціальних мереж, на яких зображені ОСОБА_45 , ОСОБА_44 , а також інші моделі-учасниці поїздки до Сейшельських островів, на яких дівчини посміхаються, що спростовує той факт, що вони були пригнічені і розстроєні або перебували в уразливому стані;
-Скрін-шот з листування у соцмережі «Вконтакте» між ОСОБА_44 та ОСОБА_10 , з якого вбачається, що ОСОБА_44 шкодує і вибачається перед ОСОБА_10 за «створену ситуацію», що підтверджує пояснення ОСОБА_10 про тиск на потерпілу ОСОБА_44 правоохоронцями для надання проти нього свідчень;
-Скрін-шоти з фотокартками і коментарями інших учасниць поїздки до Сейшельських островів, зокрема, ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , що спростовує твердження обвинувачення, що ці дівчини є невстановленими і їх неможливо допитати;
-Копії заяв ОСОБА_44 і ОСОБА_69 від 27.05.2012 року і відповідь заявнику ОСОБА_70 на його заяву про викрадення ОСОБА_10 від 26.05.2012 року, які свідчать, що ОСОБА_10 був затриманий за день до написання заяв у міліцію ОСОБА_44 і ОСОБА_71
-Копія листа готелю «Хілтон» Сейшели з апостилем, згідно якого в період з 1 по 3 квітня 2012 року в готелі проживали ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , що свідчить про проживання їх на певних віллах, що спростовує твердження обвинувачення про проживання дівчин зі сторонніми чоловіками;
-Авіаквітки на ім`я ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , що свідчить про наявність інформації щодо усіх учасниць поїздки до Сейшельських островів і спростовує твердження обвинувачення про відсутність відомостей щодо інших дівчат, крім ОСОБА_24 і ОСОБА_23 .
-Листи з апостилем від компанії «УбіквітасЕдвертайзінг ПВТ.ЛТД», організатора проведення щорічного бізнес-форуму на Сейшельських островах на території Республіки Сейшели, на острові Мае з 31 березня по 3 квітня 2012 року, щодо участі вищевказаних дівчат та отримання ними харчування, проживання, заробітною плати по 1500 доларів США кожною, що підтверджує факт проведення бізнес-форуму, проведення оплати.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_44 та ОСОБА_45 , свідка ОСОБА_79 , дослідивши надані сторонами обвинувачення та захисту докази, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_10 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, а саме: здійснення іншої незаконної угоди об`єктом якої є людина, а так само вербування, переміщення, передача особи, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб.
Таких висновків суд дійшов з наступних підстав.
Так, з показань потерпілих ОСОБА_44 та ОСОБА_45 слідує, що вони були введені в оману ОСОБА_10 про мету поїздки до Сейшельських островів. При цьому вони пояснюють, що вечірки дійсно відбувалися, послуги хостес вони надавали. У статевий зв`язок з індусами вони вступили проти волі по одному разу, при цьому а ні до персоналу, а ні до поліції не зверталися, рідних та знайомих про примус та сексуальні домагання не повідомляли, гроші отримали, до міліції не зверталися, а були викликані, після чого ОСОБА_44 подала відповідну заяву. Проте, вбачається, що ОСОБА_10 був затриманий працівниками міліції 26.05.2012, а ОСОБА_44 з`явилася до міліції і подала заяву про злочин лише наступного дня. Інші докази обвинувачення свідчать лише про те, що поїздка на Сейшельські острови відбулася в певні строки і за участі потерпілих, обвинуваченого і інших моделей. Жодних доказів обставин, викладених в обвинуваченні за цим епізодом слідством не зібрано і суду не надано. Так, не встановлено, чи переміщувалися в готелі дівчини із вілли у віллу, чи відпочивали в цей час в готелі громадяни Індії, чи наявні звернення потерпілих до адміністрації готелів, поліції, чи проводилися в цей час бізнес-форуми, конкурси, кастинги та.ін. Жодних запитів і відповідей на них слідством суду не надано. Слідством з незрозумілих причин не встановлені і не допитані інші учасниці поїздки, хоча їхні дані наявні у відкритому доступі і на це у слідства було п`ять років. Пояснення цих свідків могли дати більш об`єктивну картину обставин, що відбулися. Слідством не допитані родичі та знайомі потерпілих, які б могли надати свідчення про обставини, викладені в обвинувальному акті. Натомість, прокурором взагалі не було надано суду свідків обвинувачення. Крім того, з аудіо запису, зробленого під час здійснення НСРД, жодним чином не вбачається, що ОСОБА_10 якимось чином ввів потерпілих в оману щодо мети поїздки і щодо здійснення ним торгівлі потерпілими. Крім того, потерпіла ОСОБА_45 не закінчила дачу пояснень, не відповіла на запитання обвинуваченого та захисників обвинуваченого, що також породжує сумніви у об`єктивності і, головне, повноті наданих пояснень. Натомість, докази захисту за цим епізодом спростовують викладені у обвинуваченні обставини і підтверджують версію обвинуваченого.
Згідно вимог ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Отже, суд приходить до висновку про недоведеність обвинуваченням вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ст. 149 ч.2 КК України і, таким чином, відсутності в його діях складу вказаного кримінального правопорушення.
Згідно ч.6 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені п.1, 2 частини першої цієї статті, а це - встановлення відсутності події кримінального правопорушення або встановлення відсутності в діях складу кримінального правопорушення, виявлені під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Одночасно суд не бере до уваги твердження захисту щодо не ознайомлення з аудіо дисками, оскільки з протоколу ст. 290 КПК України вбачається, що з такими доказами адвокат та обвинувачений ознайомлені. Крім того, прокурор призначений до підтримання обвинувачення відповідно до вимог ст. 37 КПК України і підстав для визнання його неповноважним у суду не має.
При призначенні покарання за ч.2 ст. 302 КК України, суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно, має на утриманні батьків-пенсіонерів та хвору мати. Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання відсутні.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 302 КК України у вигляді обмеження волі з урахуванням вимог ч.1, 5 ст. 72 КК України.
Цивільні позови ОСОБА_80 , ОСОБА_81 підлягають залишенню без розгляду, в зв`язку з тим, що прокурором вони були виключені з числа потерпілих, а самі вони або їх представник ОСОБА_82 не забажали підтримувати обвинувачення у старій редакції.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_10 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-375 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та виправдати.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
У строк відбуття покарання зарахувати час затримання та перебування ОСОБА_10 під вартою, а саме: з 26.05.2012 року по 06.06.2012 року, та з 16.08.2016 по 05.06.2017 року.
Враховуючи, що з урахуванням положень ч. 1,5 ст. 72 КК України ОСОБА_10 фактично відбув призначене йому судом покарання (девять місяців попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та одному дню позбавлення волі дорівнюють два дні обмеження волі), обвинуваченого ОСОБА_10 з-під варти звільнити та до набрання вироком законної сили змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Цивільні позови ОСОБА_80 , ОСОБА_81 до ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Речові докази: оптичні носії DVD-R диски торгової марки «PHILIPS» №886 від 26.05.2012 та №887 від 26.05.2012зберігати в матеріалах справи.
Вилучені у ОСОБА_10 ноутбук «Сони», мобільний телефон «AppleIphone 4S», закордонні паспорти на ім`я ОСОБА_83 , паспорт громадянина Литви в обкладинці червоного кольору НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційну Литовську картка № НОМЕР_2 на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_5 , водійські права R1020671 на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_5 , посадковий талон на рейс № 2408 від 15 серпня 2016 року сполученням «Стамбул-Анталія» на ім`я VITKEVICIUSARUNAS, корінець від посадкового талону рейс № 0459 сполученням «Стамбул - Київ» на ім`я ОСОБА_84 , багажну бірку № НОМЕР_3 на ім`я VITKEVICIUSпісля набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_10 . Закордонні паспорти ОСОБА_44 та ОСОБА_45 вважати повернутими відповідно ОСОБА_44 та ОСОБА_85 .
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Головуючий Суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3