АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 29 серпня 2016 року у кримінальному провадженні №0000152 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця АДРЕСА_1 ,не судимого,одруженого,на утриманні двоє малолітніх дітей,обвинуваченого за ст.ст. 342 ч.2, 345 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 29 серпня 2016 року ОСОБА_8 визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України та виправданий на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю у його діях складу кримінальних правопорушень.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 із проханням скасувати виправдувальний вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.Вважає,що суд обґрунтував свої висновки доказами,яким надав неправильну оцінку,оскільки показаннями у судовому засіданні потерпілого,свідків,а також дослідженими судом письмовими доказами підтверджено,що ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення,не виконавши законних вимог працівників поліції,вчинив опір працівнику поліції під час виконання ним службових обов`язків ,а саме-розпочав рух на автомобілі,здійснивши умисно удар автомобілем у поліцейського і заподіявши йому тим самим умисно легкі тілесні ушкодження.
Провадження№11-кп/794/366/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
За таких обставин просив ухвалити новий вирок,яким визнати ОСОБА_10 винуватим за ч.2 ст.342 та ч.2 ст. 345 КК України, призначити покарання в межах їх санкцій і за сукупністю злочинів та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді,доводи прокурорів,які підтримали апеляційну скаргу,аналогічну позицію потерпілого,доводи обвинуваченого про відсутність підстав для скасування судового рішення,допитавши свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню,а вирок районного суду-скасуванню із ухвалення нового вироку ,виходячи із наступного.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується, в тому, що 08.04.2016 року о 12.45 годин екіпажем Управління патрульної поліції в м. Чернівцях №121 в складі інспекторів ОСОБА_7 та ОСОБА_11 під час патрулювання по вулиці Калинівській, 13а, в місті Чернівці було виявлено автомобіль марки «Ауді А6», д/н/з НОМЕР_1 , який був припаркований з порушенням ПДР України. Після цього, працівники патрульної поліції, які знаходились у форменому одязі та перебували на службовому автомобілі, підійшли до водія вказаного автомобіля, як було встановлено пізніше ОСОБА_8 , представились, пред`явили йому службові посвідчення та повідомили про порушення ним вимог ПДР України, а також запропонували йому пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. ОСОБА_8 повідомив, що вказаних документів у нього немає та їх привезуть пізніше, при цьому вказав свої хибні анкетні дані.
У подальшому, о 15:15 годині водій автомобіля марки «Ауді А6», д/н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , проігнорувавши законні вимоги працівників поліції, що здійснювали оформлення порушення ним Правил дорожнього руху України, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, здійснив опір працівникам патрульної поліції, які виконували свої службові обов`язки, а саме: почав втікати з місця події на вказаному вище автомобілі При цьому, усвідомлюючи свої протиправні дії та ігноруючи законні вимоги працівників поліції зупинити автомобіль, діючи умисно, втікаючи з місця події на автомобілі марки «Ауді А6», д/н/з НОМЕР_1 ,наніс цим автомобілем інспектору патрульної поліції в м. Чернівцях ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців по передній поверхні лівого колінного згину, на долонній поверхні лівої китиці, які згідно висновку експерта №530-екс від 27.04.2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень..
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним,обгрунтованим і вмотивованим,тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права,на підставі об`єктивно з`ясованих обставин,які підтверджені доказами,дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України з точки зору їх належності,допустимості,достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Судова колегія вважає,що таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався та прийняв рішення,яке вимогам закону не відповідає.

Виправдовуючи обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ст.342 ч.2 КК України,суд у вироку вказав,що у діях ОСОБА_8 відсутня об`єктивна сторона цього злочину,оскільки він не перешкоджав працівникам поліції у виконанні їх службових обов`язків та не чинив фізичного опору,а лише не виконав законних вимог працівників поліції,в тому числі про зупинку транспортного засобу та втік із місця події.
Приймаючи рішення про відсутність у діях ОСОБА_10 складу злочину,передбаченого ст.345 ч.2 КК України,суд виходив із того,що дії обвинуваченого,в результаті яких потерпілий отримав тілесні ушкодження,стали наслідком неуважності ОСОБА_8 ,який втікав з місця події на автомобілі та не мав прямого умислу на заподіяння тілесних ушкодження потерпілому з метою перешкодити виконанню працівником поліції своїх службових обов`язків,а тому у його діях відсутня суб`єктивна сторона цього злочину.
Дослідивши надані сторонами докази,безпосередньо допитавши у судовому засіданні свідків за клопотанням сторони обвинувачення та захисту,оцінивши такі докази у їх сукупності,судова колегія вважає,що висновки суду,викладені у вироку,не відповідають фактичним обставинам провадження і така невідповідність істотно вплинула на правильність вирішення питання про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів,а тому є підставою для скасування виправдувального вироку як необгрунтованого та ухвалення нового вироку з підстав,що передбачені ст.407 ч.1 п.3,409 ч.1 п.2,411,420 КПК України.
Апеляційним судом встановлено,що 08.04.2016 року відповідно до патрульних відомостей екіпаж Управління патрульної поліції в м. Чернівцях №121 в складі інспекторів ОСОБА_7 та ОСОБА_11 здійснював патрулювання на службовому автомобілі в м.Чернівці та по вулиці Калинівській, 13-а приблизно о 13 год.ними був виявлений автомобіль марки «Ауді А6», д/н/з НОМЕР_1 ,припаркований водієм автомобіля-обвинуваченим ОСОБА_8 з порушенням Правил дорожнього руху України.
На законні вимоги працівників поліції,які діяли в межах службових повноважень,перебували у форменному одязі,представились,пояснили суть правопорушення, водій цього автомобіля ОСОБА_16 не надав встановлених законом документів,які посвідчують його особу та підтверджують правомірність володіння і керування транспортним засобом,назвав хибні анкетні дані.Також працівники поліції встановили,що державні номерні знаки,встановлені на автомобілі «Ауді А6»,яким керував ОСОБА_8 ,цьому автомобілю не належать. У подальшому приблизно о 15-15 год., ОСОБА_8 з метою уникнути відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, діючи умисно,усвідомлюючи,що перед ним знаходяться працівники поліції,які здійснюють документування вчиненого ним правопорушення,бажаючи перешкодити їм у цьому та усвідомлюючи свої протиправні дії, вирішив втекти з місця події,ігноруючи законні вимоги працівників поліції зупинити автомобіль,вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків,а саме- розпочав рух автомобілем на поліцейських та умисно таким чином наніс автомобілем інспектору патрульної поліції м.Чернівці ОСОБА_7 ,який знаходився безпосередньо перед автомобілем, легкі тілесні ушкодження у вигляді синців по передній поверхні лівого колінного згину,на долонній поверхні лівої китиці.
Із показань у районному та апеляційному суді обвинуваченого ОСОБА_8 ,який не визнав вину у вчиненні злочинів, вбачається,що 08.04.2016 року керуючи автомобілем Ауді А6,що належить знайомому, припаркувався біля Калинівського ринку із порушенням Правил дорожнього рух.Жодних документів на автомобіль не мав.Працівникам поліції,які були одягнуті у формений одяг,представились та здійснювали процедуру документування порушення правил дорожнього руху,дійсно назвався чужим прізвищем та вказав,що документів немає і їх повинен привезти знайомий. Поліцейські встановили,що державні номерні знаки на Ауді А6 не належать цьому транспортному засобу,приїхала за викликом слідчо-оперативна група для з`ясування обставин та в цей час він вирішив поїхати з місця події.Чув вимоги поліцейських зупинитись.Заперечує,що здійснив наїзд на поліцейського,вказує,що поліцейські під час його руху знаходились збоку від автомобіля,наявність у потерпілого тілесних ушкоджень пояснити не може.
Апеляційний суд вважає,що такі показання обвинуваченого є способом його захисту,оскільки винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів,передбачених ст.342 ч.2,345 ч.2 КК України доведена наступними доказами.
Із показань потерпілого-інспектора патрульної поліції м.Чернівці СкрипникаМ.В. у суді першої та апеляційної інстанції встановлено,що 08 квітня 2016 року перебував на службі разом із напарником ОСОБА_17 та на вул.Калинівській біля ринку виявили автомобіль Ауді А6,припаркований із порушенням Правил дорожнього руху. Водію,який підійшов до автомобіля,представились,були у поліцейських одностроях,попросили надати документи для перевірки та пояснили суть порушення.Водій(- ОСОБА_8 ) повідомив,що документів на автомобіль та особистих документів немає та їх привезе знайомий згодом.Також водій назвався чужим(як пізніше встановили)прізвищем.Під час перевірки ними було встановлено,що реєстраційні номери на автомобілі Ауді А6 цьому автомобілю не належать,а тому викликали слідчо-оперативну групу(СОГ) Садгірського РВ. Після розмови зі слідчим ОСОБА_8 почав нервувати, документи не надав та їх йому не привезли.При цьому ОСОБА_8 бачачи,що потерпілий стоїть перед автомобілем, завів двигун,на вимоги зупинитись не відреагував, розпочав рух автомобілем на нього(потерпілого),вдаривши бампером у коліно, від чого потерпілий впав долонями на капот,однак втримався на ногах, та автомобіль поїхав з місця. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 йому заподіяні легкі тілесні ушкодження.
Оскільки обвинувачений не надав жодних документів,що посвідчують особу та на транспортний засіб,з місця події поїхав,здійснивши при цьому наїзд на нього та заподіявши тим самим умисно легкі тілесні ушкодження,то такі дії перешкодили потерпілому задокументувати факт правопорушення та виконати в повній мірі свої службові обов`язки
Показання свідка-інспектора патрульної поліції ОСОБА_11 у апеляційному суді аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_18 .
Із показань у районному та апеляційному суді свідка ОСОБА_13 встановлено,що 08.04.2016 року в обідній час у складі слідчо-оперативної групи Садгірського ВП виїжджав на вул.Калинівську,13-а м.Чернівці за повідомленням патрульної поліції.Патрульні( ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ) пояснили,що автомобіль Ауді А6 припаркувався із порушенням правил дорожнього руху,жодних документів,які посвідчують особу та на транспортний засіб водій не надав.Слідчий розмовляв із водієм( ОСОБА_8 ),в цей час обвинувачений завів двигун,на вимогу працівників поліції заглушити двигун та не рухатись не відреагував і почав рух автомобілем на поліцейських,ударивши потерпілого, який знаходився перед транспортним засобом, передньою частиною авто у ногу та на швидкості поїхав в напрямку вул.М.Олімпіади.
Як вбачається із показань свідка ОСОБА_12 ,який у складі СОГ як слідчий 08.04.2016 року виїжджав на вул.Калинівську,13-а за викликом інспекторів патрульної поліції,водій(обвинувачений) не надав на вимогу патрульних поліцейських документів, які посвідчують особу та на транспортний засіб.Поліцейськими було встановлено,що номерні знаки на авто,яким керував обвинувачений,цьому автомобілю не належать,водій нервував.На його(свідка) вимогу також документів не надав та в цей час водій( ОСОБА_8 ) почав рух автомобілем і наїхав на потерпілого ОСОБА_7 ,який стояв перед автомобілем прямо навпроти водія.Коли автомобіль почав рухатись,поліцейські кричали ОСОБА_19 зупинитись,на що він не реагував та на швидкості поїхав з місця події.
Свідок ОСОБА_14 -працівник поліції,який 08.04.2016 року у складі СОГ також виїжджав на вул.Калинівську,13-а, підтвердив у апеляційному суді,що у той час,коли слідчий ОСОБА_12 розмовляв із водієм авто( ОСОБА_8 ).,автомобіль під керуванням обвинуваченого почав рухатись прямо на патрульних поліцейських,які знаходились перед автомобілем ОСОБА_8 ,здійснив наїзд на одного із них( ОСОБА_18 ).,вдаривши капотом по ногах.На вимоги зупинитись обвинувачений не відреагував та поїхав.
Як вбачається із наказу №71о/с від 30.03.2016,довідки №89 від 12.04.2016,даних про дислокацію сил та засобів Управління патрульної поліції в м.Чернівці ОСОБА_18 та ОСОБА_17 є інспекторами патрульної поліції в м.Чернівці та станом на 08.04.2016 року виконували службові обов`язки по патрулюванню у м.Чернівці.(а.с.61-68)
Із відеозапису,що був безпосередньо досліджений апеляційним судом та відповідає протоколу перегляду відеозапису (а.с.21-26), вбачається,що автомобіль сірого кольору Ауді А6(яким керував ОСОБА_8 ) за обставин,викладених у обвинувальному акті та встановлених апеляційним судом,розпочав рух в напрямку вул.М.Олімпіади, вдарив автомобілем працівника патрульної поліції,який знаходиться перед автомобілем та на великій швидкості рухається у напрямку вул.М.Олімпіади.
Згідно висновку судово-медичного експерта №539 екс від 27 квітня 2016 року у потерпілого ОСОБА_7 виявлено синці по передній поверхні лівого колінного згину; на долонній поверхні лівої китиці.Такі тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії твердих тупих предметів,або ударів об такі,могли виникнути від нанесення удару будь якою частиною легкового автомобіля при початку його руху,по строку та обставинах їх заподіяння можуть відповідати обставинам провадження та відносяться до легких тілесних ушкоджень(а.с.27).
Викладеними вище доказами,які безпосередньо досліджені апеляційним судом,доведена винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів ,передбачених ст.342 ч.2 КК України-опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків,а також ст.345 ч.2 КК України-умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до висновків,викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України№8 від 26.06.1992 року зі змінами «Про застосування судами законодавства,що передбачає відповідальність за посягання на життя,здоров`я,гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» (зі змінами) вчинення опору полягає у активній фізичній протидії здійсненню працівником поліції своїх службових обов`язків.
Отже,опір є активними діями,спрямованими на організм потерпілого,які перешкоджають (протидіють)виконанню потерпілим своїх функцій,реалізації повноважень та вчинені в момент виконання ним своїх службових обов`язків.
Дослідженими доказами,викладеними вище, доведено,і це не заперечується обвинуваченим,що інспектори патрульної поліції 08.04.2016 року виконували свої службові обов`язки,пред`явили законні вимоги обвинуваченому,який порушив Правила дорожнього руху.При цьому ОСОБА_8 ,перешкоджаючи працівникам поліції у виконанні їх службових обов`язків по документуванню адміністративного правопорушення, не надав документів на право користування та керування автомобілем,вказав хибні анкетні дані,назвавшись чужим прізвищем.Усвідомлюючи,що керує автомобілем із державними номерними знаками,які цьому транспортному засобу не належать,вирішив втекти з місця події,завів двигун автомобіля та розпочав рух автомобілем,який є джерелом підвищеної небезпеки, на поліцейських,розуміючи,що вони знаходяться безпосередньо перед транспортним засобом та умисно здійснив наїзд автомобілем на інспектора патрульної поліції ОСОБА_7 ,заподівши йому умисно тим самим легкі тілесні ушкодження.
Зазначені дії обвинуваченого є активною фізичною протидією здійсненню працівником правоохоронного органу покладених на нього обов`язків ,а отже опором,відповідальність за який передбачена ст.342 ч.2 КК України.А тому висновки районного суду у вироку про те,що у діях ОСОБА_8 відсутня об`єктивна сторона складу цього злочину судова колегія вважає неспроможними.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України№8 від 26.06.1992 року зі змінами «Про застосування судами законодавства,що передбачає відповідальність за посягання на життя,здоров`я,гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»(зі змінами) якщо при опорі працівнику правоохоронного органу було заподіяно…. легке тілесне ушкодження…,вчинене необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів,передбачених ст.342 ч.2 та 345 ч.2 КК України.
Судова колегія вважає,що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину,передбаченого ст.345 ч.2 КК України,а саме- умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків доведена,оскільки доказами,наведеними вище,поза усяким сумнівом підтверджено,що обвинувачений,розпочинаючи рух автомобілем,бачив,що безпосередньо перед його транспортним засобом знаходиться працівник поліції,а тому усвідомлював наслідки своєї активної дії.
При цьому судова колегія враховує,що суб`єктивна сторона складу злочину,передбаченого ч.2 ст.345 КК України,характеризується умисною формою вини(ст.24 КК України),а тому твердження судом у вироку про те,що суб`єктивна сторона цього складу злочину у діях ОСОБА_8 відсутня, є необгрунтованим
При призначенні ОСОБА_8 покарання судова колегія,відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень,які є злочинами невеликої та середньої тяжкості,дані про особу обвинуваченого,який раніше не судимий,одружений,на його утриманні двоє малолітніх дітей,по місцю проживання характеризується позитивно.
Обставин,які пом`якшують та обтяжують покарання,апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин судова колегія вважає за можливе,призначивши обвинуваченому покарання в межах санкцій ст.ст.342 ч.2,345 ч.2 КК України та за сукупністю злочинів,звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком,що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409,411, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 29 серпня 2016 року,яким ОСОБА_8 визнаний невинуватим у пред`явленому за ст.ст.342 ч.2,345 ч.2 КК України обвинуваченні та виправданий на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю у його діях складу кримінальних правопорушень-скасувати та ухвалити новий вирок.

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст.342 ч.2,345 ч.2 КК України та призначити покарання:

-за ст. 342 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550(дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн у дохід держави ;

- за ст. 345 ч.2 КК України 1(один) рік 6(шість) місяців обмеження волі .
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1(одного) року 6(шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном на 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Речові докази- оптичний диск «ТDК»(а.п.25-26), оптичний диск «VALUEPACK»(а.п.70-71) залишити у матеріалах провадження.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3