Справа № 148/2213/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000548 по обвинуваченню ОСОБА_3 , громадянина України, уродженця с. Сокілець, Немирівський район Вінницька область, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ; захисника ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Будучи раніше судимим 08.06.2012 Тульчинським районним судом за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, в силу ч. 5 ст. 309 КК України приєднано 2 роки 4 місяці по вироку Тульчинського районного суду від 16.04.2007, разом 5 років 4 місяці позбавлення волі. Звільнившись 15.08.2014 з Літинської виправної колонії № 123, відповідно до ухвали Літинського районного суду від 07.08.2014 на підставі ст. 82 КК України із заміною на виправні роботи, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 9 днів з відрахуванням 10 % від заробітної плати, 26.02.2016 звільнений від відбування покарання у виді виправних робіт строком на 4 місяці 15 днів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.
Так, 06.09.2016 три невстановлені слідством особи, відносно яких слідчим Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України принесли у житловий будинок АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 наркотичний засіб канабіс, в присутності та з добровільної згоди ОСОБА_3 частину наркотичного засобу залишили на столі в одній із кімнат будинку, про що достовірно було відомо ОСОБА_3 , тобто передали вилучену з обігу речовину у володіння останнього, чим останній незаконно, безоплатно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб канабіс. Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів передбачена кримінальна відповідальність, не вжив жодних заходів передбачених ч. 4 ст. 307 КК України, а навпаки, незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб та предмети для виготовлення і вживання наркотичного засобу канабісу у власному будинку.
В свою чергу ОСОБА_3 усвідомлюючи, що за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів наступає кримінальна відповідальність не вжив жодних засобів спрямованих на знищення даного наркотичного засобу та заходів передбачених ч. 4 ст. 307 КК України, а навпаки незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб та предмети для виготовлення та вживання наркотичного засобу канабісу у власному будинку.
Так, 09.09.2016, у 60/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду у справі № 148/1922/16-к від 08.09.2016, працівниками Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області в присутності двох понятих та ОСОБА_3 проведено обшук у будинку вище вказаного домогосподарства. В ході проведення обшуку у будинку виявлено та вилучено до Тульчинського ВП: речовину рослинного походження зеленого кольору, схожу на коноплю, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1393 від 20.09.2016, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 19,72 г, у перерахунку на висушену речовину, окрім цього в даній частині будинку виявлено та вилучено дві частини з під пляшок з полімерного матеріалу на стінках, в яких виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яка відповідно до висновку хімічної експертизи № 1395 від 21.09.2016, являється особливо небезпечним наркотичним засобом , обіг якого заборонено екстрактом канабісу загальною масою 0,080 г.
Під час розгляду кримінального провадження сторонами кримінального провадження у судовому засіданні надано угоду про визнання винуватості від 09.03.2017 укладену між першим заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України з можливістю звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України та згоди сторін на його призначення. Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просиву угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинено повторно.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.
Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 09.03.2017 в кримінальному провадженні № 0000548 між першим заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч. 2 ст. 309 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України з можливістю звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно, до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3699,68 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 09.03.2017 про визнання винуватості, укладену між першим заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000548, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін на строк 3 (три) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 :
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3699 (три тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 68 копійок.
Речові докази канабіс масою 19,72 г та дві частини з під пляшок з полімерного матеріалу, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: