БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/12/17
Справа № 356/1401/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000143 від 29 квітня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань Київської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, пільг та державних нагород має, раніше притягався до кримінальної відповідальності 25 червня 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 03 квітня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, 08 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця 6 днів арешту,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 29 квітня 2016 року близько 01 години ночі, перебуваючи у кімнаті квартири ОСОБА_9 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно вечеряли та розпивали спиртні напої. Під час цього між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виникла розмова, яка поступово переросла в сварку між ними. В ході сварки вони спілкувалися на підвищених тонах та ображали один одного. В ході сварки у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів лайки, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , розуміючи протиправність своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_6 29 квітня 2016 року близько 01 години ночі наніс ОСОБА_10 три удари кулаком правої руки по ребрах зліва, від чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Після цього сварка припинилася.
Через дві години після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер у коридорі квартири за вищевказаною адресою.
На переконання строни обвинувачення, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у життєво-важливі органи людини перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_10 . Такий причинно-наслідковий зв`язок свідчить про спрямованість умислу ОСОБА_6 на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , які і призвели до смерті останнього.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , а саме внаслідок нанесених ударів ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 93 від 18 червня 2016 року останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черева (перелому 10-го ребра ліворуч по середнє-акселярній лінії з крововиливами в оточуючі м`які тканини, розрив селезінки, згорток крові об`ємом 2000 кубічних сантиметрів у черевній порожнині).
Смерть ОСОБА_10 настала від закритої травми черева, яка супроводжувалася розривом селезінки, розвитком значної крововтрати. Виявлена при експертизі трупа закрита травма черева прижиттєва, виникла за деякий час до настання смерті від дії тупого предмета або при ударі об такий. Закрита травма черева відноситься до категорії тяжких за ознаками небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до смерті. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися при однократному падінні з положення стоячи.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 11 від 18 червня 2016 року тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черева (перелом 10-го ребра ліворуч по середнє-акселярній лінії, крововилив в оточуючі м`які тканини та розрив селезінки) могли утворитися від трьох ударів рукою, зжатою в кулак, у ліве підребер`я.
Вищевказане умисне протиправне діяння, вчинене ОСОБА_6 , стороною обвинувачення кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Відтак, своїми протиправними насильницькими діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді: закритої травми черева (перелому 10-го ребра ліворуч по середнє-акселярній лінії з крововиливами в оточуючі м`які тканини, розрив селезінки, згорток крові 2000 кубічних сантиметрів у черевній порожнині) та розвитком малокрів`я у внутрішні органи від отримання яких через деякий час настала смерть останнього.
Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , є нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.
Під час судового розгляду кримінального провадження прокурори повністю підтримали свою позицію, викладену в обвинувальному акті, обгрунтовуючи її доказами, дослідженими в ході судового розгляду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що ОСОБА_10 був його товаришем. 29 квітня 2016 року близько 01 години він разом зі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебували у квартирі ОСОБА_9 , де вечеряли та розпивали спиртні напої. Між ними дійсно виникла сварка, в ході якої він наніс декілька ударів кулаком в живіт ОСОБА_10 . Жодного умислу на заподіяння тілесних ушкоджень загиблому ОСОБА_6 не мав. Щиро шкодує, що ОСОБА_10 помер.
Захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні не заперечуючи того факту, що її підзахисний ОСОБА_6 дійсно наніс декілька ударів ОСОБА_10 , вказувала, що у ОСОБА_6 не було жодного умислу на заподіяння тілесних ушкоджень загиблому, ОСОБА_6 жодним чином не розраховував на спричинення тілесних ушкоджень та настання від них смерті. Стороною обвинувачення в ході судового розгляду не було доведено, що ОСОБА_6 мав умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а тому просила ухвалити виправдувальний вирок відносно її підзахисного.
Не зважаючи на фактичне невизнання ОСОБА_6 своєї вини, його захисну версію, його вина у нанесенні ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерт потерпілого, підтверджується крім, власне, його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні інших доказів, показань свідків, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що 29 квітня 2016 року до неї прийшов ОСОБА_9 і повідомив, що трапилося нещастя, сказав, що впав і вдарився її син, ОСОБА_10 . Потерпіла прийшла до місця проживання ОСОБА_9 приблизно о 5 годині ранку, а звечора її син пішов до ОСОБА_9 варити борщ. Також, на запитання прокурора потерпіла показала, що ввечері бачили свого сина тверезого, він товаришував з ОСОБА_6 . ОСОБА_9 приходив сам і повідомив, що ОСОБА_10 впав у під`їзді і вбився там. Зранку 29 квітня 2016 року у квартирі ОСОБА_9 були ОСОБА_9 , його мати та ОСОБА_6 . Коли викликали поліцію, ОСОБА_6 допомагав виносити тіло.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що весною, 2016 року, вони у нього вдома на кухні сиділи, випивали з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 . Вони вже прийшли туди п`яні, потім прийшов ОСОБА_10 . Вони випили, і свідок пішов спати, а решта лишилися. ОСОБА_9 погано все пам`ятає, але вони не сварилися, як загинув ОСОБА_10 , свідку не відомо. Тіло виявив ОСОБА_6 , свідок спав, а ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_10 лежить в коридорі, бо він помер, сидячи під дзеркалом. На запитання обвинуваченого ОСОБА_6 , чи бачив свідок як наносились удари, ОСОБА_9 показав, що крізь сон він бачив як ОСОБА_6 кулаком руки раза два ударив ОСОБА_10 не по обличюю, а по корпусу. На запитання захисника свідок показав, що ОСОБА_10 ходив кудись, а потім повертався, більше свідок ОСОБА_9 нічого не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що він не пам`ятає, де він був 28 квітня 2016 року, коли помер ОСОБА_10 точно не пам`ятає. Раніше свідок був знайомий із загиблим, в їхній компанії були ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Того вечора вони випивали на кухні у ОСОБА_9 з 19 години до 22 години. Сварок як таких не було, бійок також. ОСОБА_6 емоційно виражався на адресу ОСОБА_10 , свідок із ОСОБА_9 їх заспокоювали. ОСОБА_6 хотів вдарити ОСОБА_10 , але не вдарив. ОСОБА_9 пішов у кімнату, а ОСОБА_13 пішов додому. Це було пізно, близько 24 години. Залишилися ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вони пішли у кімнату. Ударів свідок ОСОБА_13 не бачив, бійок ніяких не було, тільки словесна перепалка. Вранці наступного дня свідок ОСОБА_13 дізнався, що ОСОБА_10 вбили, про це йому сказали родичі ОСОБА_9 після обіду. На запитання захисника свідок показав, що ОСОБА_10 того дня прийшов пізніше і приніс пляшку, спочатку вони були втрьох. ОСОБА_10 з квартири не відлучався.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала суду, що вона нічого не чула, ОСОБА_10 попросився у них пожити. Ввечері він прийшов із горілкою, запросив повечеряти, свідок відмовилася. Про те, що б`ються чи лаються вона не чула, вони всі були п`яні. Близько 04 години ранку хтось впав, свідок подумала, що подопивалися. Потім до неї в кімнату зайшов її син, ОСОБА_9 , і сказав, що ОСОБА_10 помер, вони викликали поліцію. Свідок ОСОБА_14 подумала, що у ОСОБА_10 щось сталося з серцем, ніякої бійки вона не чула. Хто телефонував до поліції, свідку не відомо. На запитання прокурора свідок ОСОБА_14 показала, що близько 20 години до неї додому по АДРЕСА_2 прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_6 повечеряти, до 04 години ранку свідок зі своєї кімнати не виходила.
Наведені показання свідків повністю узгоджуються між собою, мають послідовний та взаємодоповнюючий в деталях характер.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, наданими сторонами провадження, такими як:
-протоколом огляду місця події від 29 квітня 2016 року з ілюстративною таблицею (Т. 1 а.с. 176-187), з якого вбачається, що у квартирі АДРЕСА_3 виявлено труп чоловіка з тілесними ушкодженнями на обличчі;
- протоколом огляду місця події від 29 квітня 2016 року (Т. 1 а.с. 188-190), з якого вбачається, що об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_3 , в ході огляду виявлено та вилучено чоловічі штани чорного кольору, які запаковані в пакет експертної служби № 1691093;
-висновком судово-медичної експертизи № 93 від 18 червня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черева (перелому 10-го ребра ліворуч по середнє-акселярній лінії з крововиливами в оточуючі м`які тканини, розрив селезінки, згорток крові об`ємом 2000 кубічних сантиметрів у черевній порожнині), малокрівні внутрішні органи, синці нижніх кінцівок, рани у ділянці правої брови, крововиливи у м`які тканини спини та лівого ліктьового суглобу, які є прижиттєвими, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). Закрита травма черева відноситься до категорії тяжких за ознаками небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. Синці нижніх кінцівок, крововиливи у м`які тканини спини та лівого ліктьового суглобу відносяться до категорії легких, у зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Рана у ділянці правої брови без ознак прижиттєвості. Після отримання виявлених ушкоджень ОСОБА_10 міг виконувати активні рухи до втрати свідомості. Виявлені ушкодження не могли утворитися при однократному падінні з положення стоячи. Усі виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від не менше як 5-ти ударів або контактів. Рівень виявленого етилового спирту в крові ОСОБА_10 зафіксований у концентрації 4,03%0, що стосовно до живих осіб може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню (Т. 1 а.с. 197-201).
-висновком судово-медичної експертизи № 11 від 18 червня 2016 року, з кого вбачається, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 у вигляді закритої травми черева (перелом 10-го ребра ліворуч по середнє-акселярній лінії, крововилив в оточуючі м`які тканини та розрив селезінки) могли утворитися від трьох ударів рукою, зжатою в кулак, у ліве підребер`я. Після отримання закритої травми черева ОСОБА_10 міг виконувати активні рухи до втрати свідомості, яка могла розвинутися в проміжок часу від десяти хвилин до декількох годин (Т. 1 а.с. 207-208);
-висновком судово-психіатричного експерта № 201 від 01 червня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (Т. 1 а.с. 194-196);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2016 року за участю ОСОБА_6 з відеозаписом до нього, з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту у квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_6 показав, яким чином та скільки ударів він наніс ОСОБА_10 (Т. 1 а.с. 202-205).
Вказані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку безспірно вказують на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема із врахуванням способу нанесення ударів, їх кількості, характеру, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, враховуючи суб`єктивне ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, суд вважає доведеною спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_6 на заподіяння тілесного ушкодження, що, як наслідок, призвело до смерті ОСОБА_10 .
Таким чином, суд визнає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, і вважає, що його вина у вчиненні даного злочину, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , є доведеною у повному обсязі.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, роль у його вчиненні обвинуваченого та його поведінку після вчиненого, яка містить ознаки каяття (спроба надати медичну допомогу до приїзду медиків, виклик швидкої допомоги), дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем свого проживання (Т. 1 а.с. 219), інформацію про те, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності (Т. 1 а.с. 217-218), проте належних висновків для себе не зробив, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (Т. 1 а.с. 214).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 в розумінні статті 66 КК України, суд визнає його щире розкаяння у наслідках вчиненого ним діяння.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 у розумінні ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначене у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 травня 2016 року, ОСОБА_6 у цей же день було затримано на підставі ухвали Баришівського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року. Отже, строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з 06 травня 2016 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 06 травня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ч. 2 ст. 121 КК України, керуючись ст. 374 - 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 06 травня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання з 06 травня 2016 року.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 15 години 00 хвилин 08 квітня 2017 року.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Вирок вступає в законну силу через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_6 та прокурору.
Роз`яснити ОСОБА_6 , ОСОБА_8 право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1