Справа № 438/542/17
Провадження № 1-кс/438/52/2017
УХВАЛА
20 червня 2017 року м.Борислав
Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні матеріали скарги представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 15 червня 2017 року на постанову слідчого СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 07 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, а також на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000780 від 07.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в:
15 червня 2017 року представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав скаргу слідчому судді на постанову про закриття кримінального провадження від 07.06.2017 та бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000780 від 07.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчий СВ Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 розслідував кримінальне провадження № 0000780 від 07.12.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України. 14 червня 2017 року під час ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження він, адвокат ОСОБА_4 , ознайомився з постановою про закриття кримінального провадження, яка була винесена на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає, що дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню. Крім цього, слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 під час розслідування проявили свою бездіяльність, що стало наслідком незаконного закриття кримінального провадження. Рішення про закриття кримінального провадження прийнято з порушенням КПК України, так як слідчим та прокурором взяті докази для прийняття даного рішення вибірково в порушення ст.9 КПК України, тому висновки слідчого є надуманими і не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Як зазначає особа, яка подала скаргу, 12.07.2015 року в АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно з хуліганських спонукань, в присутності інших людей, грубо порушивши громадський порядок з мотивів явної неповаги до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральних норм, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно почав бити неповнолітнього ОСОБА_8 , який плакав і за якого заступився неповнолітній ОСОБА_3 як за сусіда. ОСОБА_7 , не тільки не припинив свої хуліганські дії, а вперто їх продовжив, і почав бити неповнолітнього ОСОБА_3 , схопивши останнього за руку і поваливши на землю почав його утримувати викручуючи руку останньому. Побачивши хуліганські дії ОСОБА_7 , подружжя ОСОБА_9 , які перебували на балконі у своїй квартирі, намагались зупинити хуліганські дії ОСОБА_7 звертаючись словесно до останнього про припинення побиття спочатку ОСОБА_8 , а потім і малолітнього ОСОБА_3 . На зауваження ОСОБА_10 припинити свої хуліганські дії ОСОБА_7 не реагував, а вперто їх продовжував. Для припинення хуліганських дій ОСОБА_10 вийшов на подвір`я будинку та зупинив хуліганські дії ОСОБА_7 , відтягнувши за одяг ОСОБА_7 від малолітнього ОСОБА_11 , якого той утримував притиснувши до землі. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 намагався спровокувати бійку з ОСОБА_12 але почувши, що ОСОБА_13 , яка перебувала поруч, викликає наряд міліції, з місця події втік. Для продовження своїх хуліганських дій неповнолітній ОСОБА_7 вступив у зговір з своїми друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , перебуваючи у групі осіб за попередньою домовленістю намагаючись продовжити хуліганські дії відносно ОСОБА_3 та малолітнього сина ОСОБА_3 , яких переслідували до будинку АДРЕСА_1 , умисно нанесли удари руками та ногами по тілу ОСОБА_18 , який прибіг на захист свого малолітнього сина ОСОБА_3 , чим спричинили ОСОБА_18 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані дії підтверджуються показами потерпілого ОСОБА_18 , неповнолітнього свідка ОСОБА_3 , свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , висновком судово-медичного експерта № 373 від 13.07.2015, протоколами слідчих експериментів. У ході розслідування ОСОБА_4 неодноразово заявляв клопотання про об`єднання даних кримінальних проваджень в одне провадження і правильну кваліфікацію за ст. 125 на 296 КК України. Але прокурор ОСОБА_6 проявив свою бездіяльність і відповідні рішення не прийняв, а відмовив у цьому з мотивів не встановлення осіб (однією особою) даних подій, що і стало наслідком закриття даної кримінальної справи. Таким чином, слідчий ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги КПК України, безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, а процесуальний прокурор погодився з даним рішенням.
У судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 , його представник адвокат ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_3 скаргу підтримали, дали пояснення, аналогічні її змісту.
Слідчий Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 вважають, що скарга задоволенню не підлягає.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 12.07.2015 близько 16 год. в м. Бориславі з балкону своєї квартири бачив, як на АДРЕСА_1 ОСОБА_21 наносив удари ОСОБА_22 . Поруч з ОСОБА_23 був ОСОБА_24 , який просив не бити ОСОБА_25 і став між ними. В цей момент ОСОБА_21 взяв ОСОБА_26 за руку та вивернув її , від чого ОСОБА_24 впав на землю та при падінні вдарився об швелер, який стояв біля лавки. ОСОБА_10 вибіг з дружиною на вулицю та намагався відтягнути ОСОБА_26 від ОСОБА_27 , коли той продовжував заламувати руку. Коли ОСОБА_28 почув, що викликають міліцію,то почав виражатися нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та почав з кулаками йти битися до ОСОБА_10 . ОСОБА_10 схопив ОСОБА_27 за піджак і тримав його на витягнутій руці, не даючи йому себе вдарити. Після чого ОСОБА_21 вирвався та почав бігти, спотикаючись та падаючи, у сторону будинку АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснив, що 12.07.2015 близько 17 год. в АДРЕСА_1 бачив, як невідомий хлопець викручував руку ОСОБА_3 , який був у той час на землі. ОСОБА_30 підбіг до них та відтягнув невідомого від ОСОБА_3 . Невідомий хлопець зачепившись за лавку, впав на землю, але відразу піднявся та почав йти до ОСОБА_13 , вимахуючи руками та погрожуючи йому. ОСОБА_30 зловив його за піджак і тримав його на витягнутій руці, не даючи йому себе вдарити. Після чого невідомий вирвався та почав бігти, спотикаючись та падаючи, до будинку АДРЕСА_2 .
Заслухавши пояснення неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 , а також свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_29 , оглянувши матеріали скарги та подані слідчим в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000780 від 07.12.2015 року, слід прийти до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено за повідомленням заявника ОСОБА_18 за №0000780 від 07.12.2015 року про те, що 12.07.2015 року ОСОБА_7 на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 спричинив тілесні ушкодження його малолітньому синові ОСОБА_3 , правова кваліфікація - ч.1 ст. 125 КК України.
При перевірці заяви ОСОБА_18 прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, що відповідає вимогам ч.2 ст.9 КПК України.
07.06.2017 року слідчий Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
З постанови вбачається, що у ході досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що 12.07.2015 близько 16 год. 00 хв. на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 він показував своєму знайомому ОСОБА_31 прийоми карате. У цей час до нього підбіг ОСОБА_24 , який почав його штовхати та говорити, щоб він, ОСОБА_7 , не бив ОСОБА_32 . ОСОБА_7 відповів, що не б`є, та відвів рукою ОСОБА_33 у сторону. У цей час з балкону першого поверху ОСОБА_34 кричала до ОСОБА_7 , щоб він не бив дітей, а ОСОБА_7 відповів, що нікого не б`є. З будинку вийшов її чоловік ОСОБА_35 та наніс ОСОБА_7 удар рукою в ділянку носа, від чого ОСОБА_7 впав на землю, після цього ОСОБА_35 наніс йому ще кілька ударів, стягнув з нього піджак та кинув на землю. Після чого, ОСОБА_7 підняв піджак та пішов у сторону магазину «Делікат», що на вул.Коваліва у м.Бориславі.
Також з постанови слідчого вбачається, що було допитано свідка ОСОБА_8 , який дав пояснення, які є аналогічними поясненням ОСОБА_7 .
Також під час досудового розслідування було призначено судово-медичну експертизу щодо нанесення 12.07.2015 тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 . Відповідно до висновку експерта №59 вбачається, що експертиза проведена 02.02.2016 та встановлено, що у малолітнього ОСОБА_3 на момент огляду будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.
З оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що орган досудового розслідування не вбачає умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та встановлено, що відсутня обов`язкова складова суб`єктивної сторони складу злочину, а саме: вина у формі умислу, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Слідчий суддя встановив, що слідчий, який виніс постанову про закриття кримінального провадження, дотримався вимог ст.ст. 91-94 КПК України стосовно обов`язку доказування певних обставин, збирання доказів та їх оцінки, а також відповідність оскаржуваної постанови органу досудового слідства вимогам ст. 110 КПК України щодо змісту процесуального рішення та ст.284 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження № 0000780 вбачається, що під час проведення досудового розслідування були перевірені належним чином зібрані докази, на підставі яких слідчий прийняв постанову про закриття кримінального провадження. Зокрема, було допитано малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_10 , ОСОБА_29 , неповнолітніх свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Також проведено додатковий допит законного представника потерпілого - ОСОБА_3 .
Тому висновок у оскаржуваній постанові про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, зроблений слідчим на підставі належної перевірки та встановлення всіх обставин справи.
Слідчий належно оцінив показання свідків, дослідив документи, зокрема, висновок експерта про відсутність на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України «Умисне легке тілесне ушкодження».

Тому слідчий суддя не знаходить підтвердження позиції скаржника про те, що висновки слідчого ОСОБА_5 є надуманими і не відповідають матеріалам кримінального провадження, та що слідчий грубо порушив вимоги КПК України.
При цьому, скаржник у обґрунтування скарги послався на обставини та докази, які не містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000780, зокрема, покази потерпілого ОСОБА_18 , висновок судово-медичної експертизи №373 від 13.07.2015 стосовно ОСОБА_18 , протоколи слідчих експериментів. Тому такі докази та наведені обставини не беруться слідчим суддею до уваги при вирішення питання про задоволення даної скарги.
Крім цього, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_29 , яких допитано у судовому засіданні за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , не спростовують встановлених обставин про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
З матеріалів кримінального провадження № 0000780 вбачається, що слідчий правильно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам, а також вбачається, що під час досудового слідства проведено всі необхідні слідчі дії. Крім цього, враховуючи висновок судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_3 , де не можливо встановити факт заподіяння 12.07.2015 року неповнолітньому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, вбачається відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, зокрема, об`єктивної сторони - відсутні наслідки у виді спричинення легких тілесних ушкоджень, - тому скарга у частині скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.

У скарзі у межах кримінального провадження № 0000780 представник неповнолітнього потерпілого просить також визнати бездіяльністю рішення прокурора ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання кримінальних проваджень у одне провадження.
Зокрема, з долученої копії постанови прокурора ОСОБА_6 від 05.05.2017 року вбачається, що адвокату ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його клопотання про об`єднання у одне провадження кримінальних проваджень № 0000780 та №0000416 від 13.07.2015.

Порядок розгляду слідчим, прокурором клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, про виконання будь-яких процесуальних дій встановлено ст. 220 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 у своїй скарзі не обґрунтував у чому полягає бездіяльність прокурора при винесенні постанови від 05.05.2017 про відмову у задоволенні клопотання про об`єднання.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що винесення прокурором постанови, якою представнику потерпілого відмовлено у проведенні процесуальної дії (об`єднанні кримінальних проваджень), не може вважатися бездіяльністю, та не може бути оскаржено у порядку ст.303 КПК України. Таким чином, підстав для задоволення скарги у цій частині не вбачається.

Обставини, на які посилається скаржник, не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, відповідно скаргу слід визнати необґрунтованою, та в її задоволенні - відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 376 КПК України, -
у х в а л и в :
У задоволенні скарги представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 15 червня 2017 року на постанову слідчого СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 07 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, а також на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000780 від 07.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України відмовити.
Ухвала у частині відмови у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1