Справа № 369/8693/17
Провадження № 1-кс/369/2414/17
УХВАЛА
Іменем України
21.08.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, в якому він зазначав, що ухвалою слідчого судді Києво- Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 від 26 травня 2017 року накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0003088 від 25.05.2017, а саме:

-автомобіль SCANIA д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 ;

-автомобіль SCANIA д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Відповідно до вищевказаної Ухвали, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність задоволення клопотання слідчого, оскільки ним обґрунтовано необхідність арешту з метою збереження даного майна як речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На погоджуюсь із прийнятою слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Ухвалою, вважаю, що судом неповно та неправильно досліджено матеріали клопотання, в повному обсязі не перевірено наявність підстав для арешту майна і, як наслідок, прийнято Ухвалу з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, законних прав і інтересів власника майна ОСОБА_4 , виходячи з наступного:

В провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження №0003088, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2017 за фактом забруднення земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя або довкілля з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.239 КК України.

До внесення відомостей до ЄРДР 24.05.2017 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області проведено огляд місця події, в ході якого на території земельної ділянки за межами с.Бузова Київської області встановлено її забруднення побутовим сміттям. Крім того, неподалік забрудненої земельної ділянки виявлено два вантажних автомобілі марки SCANIA, арешт яких, на нашу думку, є незаконним.

У зв`язку із розміщенням вказаних автомобілів неподалік забрудненої земельної ділянки та, за твердженням слідчого, виявленням у напівпричепах до них побутового сміття, останні вилучені для вирішення питання про їх арешт.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.1-4 ч.2 ст.170 КПК України).

Частина 2 статті 173 КПК України містить у собі перелік обставин, які повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна. До них належать: правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, при вирішенні клопотання слідчого, постановленні в Ухвалі слідчим суддею залишено поза увагою обставини, які підлягали врахуванню.

Так, відповідно до клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно від 25.05.2017 зазначено, що тимчасово вилучене майно підлягає арешту тому, що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, має ознаки речового доказу, а також з метою забезпечення заявленого в майбутньому цивільного позову, запобіганню можливої втрати.

У напівпричепах вищевказаних транспортних засобів виявлено побутові відходи, однак, на момент огляду та вилучення транспортних засобів, вони знаходилися в межах автомобілів, не розвантажувалися, що лише свідчить про відсутність умислу на забруднення земель.

На даний час, земельна ділянка очищена від виявлених побутових відходів, причому особами, які будь-якого відношення до власника транспортних засобів взагалі не мають, що в котрий раз підтверджує відсутність підстав для арешту.

Крім того, згідно матеріалів долучених до клопотання, слідчим жодним чином не підтверджено чи взагалі мало місце забруднення земель побутовими відходами. Не доведено причетність автомобілів до вивантажування сміття, транспортування відходів. Слідчим не встановлено чи заподіяно взагалі яку-небудь шкоду і, якщо так, то в якому розмірі.

Власник майна, ОСОБА_4 , не є підозрюваним, обвинуваченим у кримінальному провадженні №0003088 від 25.05.2017, та взагалі будь-якого відношення до можливого вчиненого кримінального правопорушення не має.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арештовані автомобілі знаходяться у власності ОСОБА_4 і використовуються ним у підприємницькій діяльності.

Застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна призвело до зупинення правомірної підприємницької діяльності власника майна, що також потягнуло за собою інші негативні наслідки, які суттєво позначаються на його інтересах.

Показовим є також відсутність будь-яких слідчих дій у кримінальному провадженні, зокрема, за участі арештованого майна, з часу постановлення Ухвали про арешт. Наскільки нам відомо, взагалі жодних слідчих дій в період з кінця травня і до даного часу слідчим виконано не було, що підтверджує відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 239 КК України.

Перебування майна під арештом щоденно приносить матеріальні збитки власнику майна, а в подальшому може стати причиною неможливості використання за призначення у зв`язку із втратою корисних властивостей.

Також, у зв`язку з тим, що побутові відходи тривалий час перебувають у напівпричепах вищевказаних транспортних засобів, проходить корозія металевих частин та псування інших матеріалів.

Також слід зазначити і про відсутність підстав для застосування арешту майна з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, зокрема, правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Стаття 239 КК України не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, доказу факту завдання і її розміру слідчим до суду не надано. Вартість вилученого майна, її співмірність із завданою шкодою також не встановлено.

В порушення вимог ч.5 ст.173 КПК України, зазначені обставини не знайшли свого відображення також і в оскаржуваній Ухвалі.

Тобто, слідчим фактично перелічено всі можливі цілі для арешту майна, встановлені ч.2 ст.170 КПК України, а судом лише констатовано необхідність арешту.

Зазначене свідчить лише про відсутність реальних законних підстав для вилучення та арешту, а також відсутність необхідних, допустимих і достатніх доказів того, що вилучене слідчим, а в подальшому арештоване Києво-Святошинського районним судом Київської області майно та його власних мають будь-яке відношення до можливого вчиненого кримінального правопорушення.

Тому адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2017 про накладення арешту на майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_4 , а саме: автомобіль SCANIA д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль SCANIA д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.

Києво-Святошинський ВП ГУ НП в Київській області про час слухання справи повідомлена належним чином.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003088 від 25.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

В ході проведення вказаного досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2017 у кримінальному провадженні № 0003088 було накладено арешт на майно, а саме на автомобіль SCANIA модель R420, сідловий тягач-Е, червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом-самоскид-Е д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль SCANIA модель R400, сідловий тягач-Е, синього кольору д.н.з. НОМЕР_3 , з спеціалізованим напівпричепом-самоскид-Е д.н.з. НОМЕР_4 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 ..

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, оскільки досудове розслідування триває, вказаний автомобіль визнаний речовим доказом і відносно нього можуть проводитись слідчі дії, в тому числі шляхом проведення відповідних експертиз, а відтак в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
При таких обставинах доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.174, ст.309, КПК України, -

У Х В А Л И В :
В клопотанні адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1