Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2956/15-к

Номер провадження: 1-кп/511/189/16

"23" грудня 2016 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001070 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2015 року, яке надійшло від прокуратури Роздільнянського району Одеської області відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Роздільна, Одеської області, військовозобов`язаного, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, що не має реєстрації місця проживання (чи фактичного перебування), який мешкав без реєстрації в АДРЕСА_1 ,
за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,
В С Т А Н О В И В :

09.11.2016 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з апеляційного суду Одеської області надійшов вказаний обвинувальний акт.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.10.2016 року вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 липня 2016 року, яким ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 156 ч.2 КК України, скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції обвинувального акту зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив призначити обвинувальний акт до розгляду по суті, законний представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив суду клопотання про повернення обвинувального акту з підстав невідповідності його ст.291 ч.2 п.6 КПК України, а саме: відсутності в обвинувальному акті обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. На думку захисника, у такому вигляді обвинувальний не може бути призначений до розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції прокурор ОСОБА_3 в порядку ст.338 КПК України надав суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням стосовно ОСОБА_4 , погоджений в.о. керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 06.07.2016.

Згідно зміненого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 05.09.2015 року біля 16.00 годин ОСОБА_4 , перебував у стані алкогольного сп`яніння за місцем власного мешкання по АДРЕСА_1 разом з малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в нього виник умисел на вчинення розпусних дій щодо останньої.
Реалізовуючи власний злочинний намір, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю поблизу сторонніх осіб, а також матері малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є його співмешканкою, скориставшись значною перевагою у фізичній силі, фактичною неможливістю малолітньої ОСОБА_8 чинити йому опір та покликати на допомогу, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_8 , які виразилися у непристойному торканні пальцями його правої руки статевих органів останньої та введенні середнього пальця його правої руки у її піхву, внаслідок чого ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді 2 поверхневих надривів дівочої пліви з множинними осередковими крововиливами з боку її зовнішньої поверхні, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №183 від 08.09.2015 року відносять до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.
Обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 . Таки обставини зазначені в обвинувальному акті відносно особи на прізвище « ОСОБА_10 », який не обвинувачується на підставі даного обвинувального акту.

Між тим, як вбачається з формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , він обвинувачується у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, що не є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.156 КК України.

Процесуальний статус особи « ОСОБА_10 » в обвинувальному акту не вказаний.

Як пояснив прокурор в судовому засіданні це є технічною помилкою і не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд не погоджується з такою думкою прокурора з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п.п. 5 і 6 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання .

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Камасінскі проти Австрії» (рішення від 19 грудня 1989 р.) та у справі «Абрамян проти Росії» (рішення від 09 жовтня 2008 р.) зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд зазначив, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Проте, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , разом з цим ці відомості становлять зміст обвинувального акту і є обов`язковими.

Крім того, при розгляді справи в апеляційному суді Одеської області було встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, які підтверджують повноваження захисника ОСОБА_11 на участь в кримінальному процесі в якості захисника обвинуваченого, дані про підстави, дату і обставини залучення ОСОБА_11 в якості захисника обвинуваченого, що визнано порушенням права на захист обвинуваченого.

Між тим, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що саме за участю захисника ОСОБА_11 обвинуваченому ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування та відкрито матеріали досудового розслідування.

За вказаних обставин, суд вважає, що порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, яке не підлягає відновленню на стадії судового розгляду справи.

Таким чином, з урахуванням порушення права на захист обвинуваченого, а також того, що в обвинувальному акті, складеному прокурором 06.07.2016 після викладення фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення не вказані обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , а в обвинувальному акті, затвердженому прокурором 31.10.2015р. було зазначено як обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, і така обставина зазначена у формулюванні обвинувачення, що приводить до правової невизначеності висунутого особі обвинувачення; враховуючи, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджає судовому розгляду обвинувального акту.

Оскільки вказані недоліки, на думку суду, є істотними, і вони перешкоджають суду призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, тому обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з зобов`язанням його усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Керуючись ст.ст.291 ч.2 п.6 , п.3 ч.3 ст.314, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001070 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2015 року відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Ухвалу негайно направити прокурору для усунення зазначених в ній недоліків обвинувального акта.

Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1