Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

15 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
та особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого з ОВС ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто особі, яка подала скаргу.

Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя ОСОБА_8 обґрунтував тим, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого на досудовому провадженні має подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Місцезнаходженням ГСУ ФР ДФС України є: м. Київ, Львівська площа, 8, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

У зв`язку з цим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_6 підлягає поверненню, оскільки вона не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районному суду м. Києва від 28 березня 2017 року та постановити ухвалу, якою повернути скаргу в суд першої інстанції для вирішення питання про призначення скарги до судового розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді є неправомірною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не надав належну оцінку доказам, невірно встановив факти, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо бездіяльності слідчого, порушив норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що скаржник, звертаючись до Солом`янського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, керувався тим, що обшук співробітниками ДФС України проводився на підставі ухвали цього ж суду від 03 березня 2017 року.

У зв`язку з цим, на підставі роз`яснень, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2013 № 1-1640/0/4-13, а також системного аналізу зазначених у скарзі норм КПК України, скаржник робить висновок про те, що органом досудового розслідування не слідчий підрозділ, а відповідний орган внутрішніх справ, безпеки чи прокуратури, до складу якого ходить цей слідчий підрозділ.

Крім цього, як зазначається у скарзі у випадку проведення досудового розслідування слідчою групою клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження також розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Таким чином, як вважає адвокат ОСОБА_6 оскаржувана ним ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, враховуючи ту обставину, що ухвалою від 03 березня 2017 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва надав дозвіл співробітникам ДФС України на обшук в рамках кримінального провадження № 0000292 за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, б. 26-Ж, а відповідно до ухвали від 28.03.2017 цей же слідчий суддя повертає скаргу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, що свідчить про порушення норм кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 ; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, в тому числі на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, повертається особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ч. 2 ст. 132 КПК України, на яку зокрема посилається у своїй скарзі адвокат ОСОБА_6 , клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Тобто, виходячи з вимог, встановлених законом, а також з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на які посилається апелянт, підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора визначається за тим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться відповідний орган досудового розслідування, а не за тим судом, до якого направлялось клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

У зв`язку з цим, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що скарга адвоката ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого з ОВС ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, підлягає поверненню особі, яка її подала.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого з ОВС ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, повернуто особі, яка її подала залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого з ОВС ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, повернуто особі, яка її подала залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/2530/2017

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1