У Х В А Л Аї

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/871/14-к

№ 1-в/336/30/2017

24 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області

про звільнення від покарання за закінченням іспитового строку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Запоріжжя, гр-на України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України Шевченківським районним судом м. Запоріжжя (вирок від 12.03.2014 р.),

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області звернувся до суду із поданням, яким просить суд у зв`язку із закінченням іспитового строку звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком суду від 12.03.2014 року.

Представник КВІ у судовому засіданні наполіг на поданні, а захисник та засуджений його підтримали.

У судовому засіданні прокурор заперечив на подання, зазначивши, що засуджений у період випробування вчинив злочин.

Вислухавши думку учасників розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Вимогами ч.1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 14.05.2014 року ОСОБА_5 був ознайомлений з умовами і порядком відбування покарання, 24.07.2014 року до Шевченківського РВ КВІ надійшов вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року згідно до якого ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Покарання призначене ОСОБА_5 за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців виконуються самостійно.

Іспитовий строк, призначений за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, закінчився 12.09.2015 року.

Натомість, 27.10.2014 року ОСОБА_5 був засуджений Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину по епізоду від 28 березня 2014 року, тобто в період призначеного вироком суду від 12.03.2014 року випробування.

Перелічені обставини в силу ч.1 ст. 78 КК України перешкоджають звільненню засудженого від призначеного вироком суду від 12.03.2014 року покарання.

Та обставина, що вирок Шевченківського районного суду від 12.03.2014 року виконується самостійно, не впливає на висновок суду, оскільки положення ч.1 ст. 78 КК України є імперативними, при цьому ч.2 названої статті передбачені відповідні негативні наслідки непроходження засудженим випробування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 318-380, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2014 року.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1

24.02.17