Справа № 489/5901/16-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/128/17
УХВАЛА
27 лютого 2017 р. м. Миколаїв
Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого: ОСОБА_5 ;

потерпілої: не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005396 від 02.10.2016 р. на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючий, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22.09.2016 р., близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , знаючи, що у вказаному житловому приміщенні є пральна машина "Індезіт", яка належить ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок заволодіння чужим майном, попросив свого знайомого ОСОБА_8 допомогти винести з вказаної квартири пральну машину, при цьому повідомив ОСОБА_8 про те, що пральна машина належить йому. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав пральну машину, належну ОСОБА_7 , після цього з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальні збитки на суму 1942 грн.

З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні крадіжки визнав повністю, суду показав, що точної дати він не пам`ятає, але з ранку, знаходячись в квартирі своєї знайомої доньки потерпілої, яка залишила йому ключі від вказаної квартири, викрав з квартири пральну машину, яка належала потерпілій, попросивши допомогти винести її свого знайомого ОСОБА_8 , при цьому йому він повідомив, що машина належить особисто йому. В подальшому заклав її до ломбарду, отримані кошти витратив на власні потреби. У вчиненому кається. Показав, що пральну машинку викупив з ломбарду та повернув потерпілій. Вартість викраденого майна визнав у повному обсязі.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Вина ОСОБА_5 у вчиненому злочині, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2016 р. відповідно до якого потерпіла звернулась із заявою, в якій просила вжити заходів до ОСОБА_9 , який в період з 15.09.2016 р. по 27.09.2016 р. шляхом вільного доступу з її квартири ( АДРЕСА_2 ) викрав пральну машину "Индезит". Суму шкоди потерпіла оцінює в 6000 грн.
Специфікацією до договору № 781-16023574 від 22.09.2016 р., з якої вбачається, що 22.09.2016 р. о 9:39 год. ОСОБА_8 було закладено пральну машину "Индезит" оціночною вартістю 1738,19 грн.
Специфікацією до договору № 781-16023574 від 27.10.2016 р., з якої вбачається, що вже ОСОБА_5 було закладено пральну машину "Индезит" оціночною вартістю 1794,89 грн.
Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом вище доказів. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він із середньою освітою, офіційно не працює, але має неофіційний заробіток (підробляє на будівництві) одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, перебуває на обліку лікаря-нарколога характеризується посередньо.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, особистість обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя