ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/4551/17
Провадження № 1-кс/201/3130/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27.03.2017р. надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, у якій заявник вказує, що 04.01.2017р. під час проведення огляду у нього було вилучено автомобіль марки «БМВ 316», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також свідоцтво на вказаний транспортний засіб та нотаріально посвідчену довіреність на володіння, користування та розпорядження зазначеним автомобілем на ім`я ОСОБА_3 . Оскільки вказаний автомобіль, на думку заявника, після вилучення не було арештовано у передбачені КПК України строки, останній вважається тимчасово вилученим майном та повинно бути негайно повернуто його власнику, однак, на даний час, майно незаконно утримується слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, чим порушується її право на володіння цим майном. В провадження слідчого судді ОСОБА_1 скаргу передано 29.03.2017р.
Скаржник 31.03.2017р. надав заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути її за його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання 31.03.2017р. не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином (в справі є відповідні підтвердження), що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про задоволення скарги з таких підстав.

В ході розгляду даної скарги встановлено, що згідно долученого до матеріалів скарги протоколу огляду від 04.01.2017р., слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у ОСОБА_3 було вилучено автомобіль марки «БМВ 316», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також свідоцтво на вказаний транспортний засіб та нотаріально посвідчену довіреність на володіння, користування та розпорядження зазначеним автомобілем на ім`я ОСОБА_3
21.03.2017р. ОСОБА_3 звернувся на адресу слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із заявою про повернення тимчасово вилученого автомобіля та документів на нього, за результатами розгляду якого, вказаним слідчим було винесено постанову від 23.03.2017р. про відмову у поверненні майна з огляду на те, що автомобіль є речовим доказом та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Крім того, суд зазначає, що частиною 1 статті 100 КПК України чітко встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (тимчасовий доступ), 170-174 (арешт майна) цього Кодексу, тобто навіть у випадку визнання певного предмету речовим доказом, останній повинен бути або повернутий володільцю, або арештований у встановленому КПК України порядку.

Оскільки арешт на зазначене майно у встановлений законом строк у цьому кримінальному провадженні не накладався, останнє підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна та підлягає поверненню володільцю на підставі ст. 169 КПК України, у зв`язку із чим, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000039 від 05.01.2017р., повернути автомобіль марки «БМВ 316», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також свідоцтво на вказаний транспортний засіб та нотаріально посвідчену довіреність на володіння, користування та розпорядження зазначеним автомобілем на ім`я ОСОБА_3 його володільцю ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1