Дата документу Справа № 314/4031/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/207/17
Єдиний унікальний № 314/4031/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000491, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ, Запорізької області, українця, громадянина України, який має базову середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.10.2010 року Вільнянським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

- 21.09.2012 року Вільнянським районним судом за ч.2, ч.3. ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ч.289, ч.2 ст.289, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.04.2015 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 5 днів,

- 13.04.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавленні волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, невідбутого за вироком від 13.04.2016 року Вільнянського районного суду Запорізької області у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 07.03.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 продовжено до набрання вироком законної сили.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, В ніч на 07.03.2016 року, ОСОБА_8 , маючи умисел направлений незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, прийшов до території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить, ОСОБА_7 , де переліз через огорожу та біля гаражу, виявив два металевих ломи, за допомогою одного, зламав вхідні двері гаража та проник до його приміщення, звідки незаконно заволодів мотоциклом "JAWA 350 638" червоного кольору (д/н НОМЕР_1 ), вартістю 15000 гривень.

Після чого, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

29.02.2016 приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, проник до гаражу, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , шляхом віджиму витягнув металевий засув, на який закривались ворота, та після чого проник до приміщення гаражу, звідки таємно, з корисливих мотивів, скоїв крадіжку майна на загальну суму 2500 гривень.

В ніч на 07.03.2016 року приблизно 02 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прийшов до огородженої по всьому периметру території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , де переліз через огорожу та біля гаражу, виявив два металеві ломи, за допомогою одного, зламав замикаючий пристрій на вхідних дверях гаража та проник до приміщення, звідки таємно, з корисливих мотивів, скоїв крадіжку майна на загальну суму 7900 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить переглянути вирок Вільнянського районного суду Запорізької області відносно нього від 26.09.2016 року та призначити йому більш м`яке покарання, оскільки він проживає з бабусею, яка дуже хворіє та на даний час він є її опікуном.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; обвинуваченого, який, зокрема в останньому слові, підтримав апеляційну скаргу і просив вирок змінити та призначити покарання без позбавлення волі, потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважав вирок законним, прокурора, який вважав, що вирок є законним і обґрунтованим, його слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Доведеність вини обвинуваченогоОСОБА_8 у вчинені злочинівпри обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченогоОСОБА_8 вірно кваліфіковані місцевим судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обираючи вид і міру покаранняОСОБА_8 , належним чином врахував обставини, передбачені законом і, зазначивши у вироку, що ОСОБА_8 раніше судимий за корисливі злочини, але у скоєному щиро покаявся та визнав свою провину повністю. Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення. Оскільки злочин скоєний в період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком, суд першої інстанції застосував положення ст.71 КК України і за сукупністю вироків приєднав до покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.04.2016 року лише шість місяців. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав обвинуваченому мінімально можливе покарання і не вбачає достатніх підстав для подальшого його пом`якшення.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4