І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Рівненського міського відділу кpимiнально-
виконавчої iнспекцiї ОСОБА_4 ,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
клопотання Рівненського міського відділу кpимiнально-виконавчої iнспекцiї Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Острог Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_5 були покладені обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

13 грудня 2016 року Рівненський міський відділ кpимiнально-виконавчої iнспекцiї управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (далі Рівненський МВ КВІ) звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінчення іспитового строку.

Заслухавши представника Рівненського МВ КВІ ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд прийшов до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінчення іспитового строку задоволенню не підлягає.

Як слідує з інформації ОСК ГУНП України у Рівненській області, ОСОБА_5 у період іспитового строку вчинив новий злочин (кримінальне провадження № 0000058 за ч.2 ст.190 КК України) і 06 квітня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 08 червня 2016 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. При цьому суд ухвалив на підставі ч.3 ст.72 КК України покарання, призначене ОСОБА_5 у виді штрафу за цим вироком, та покарання, призначене йому за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2014 року, виконувати самостійно.

Відповідно до вимог частини першої статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Таким чином, підставою для звільнення засудженого від призначеного йому покарання є одночасна наявність двох умов виконання засудженим покладених на нього судом обов`язків та невчинення ним в період іспитового строку нового злочину.

Оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_5 у період іспитового строку вчинив новий злочин, підстави для звільнення його від покарання, призначеного за вироком Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року, відсутні.

Суд враховує, що частиною третьою статті 78 КК України встановлено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу на роз`яснення, викладені у абзаці п`ятому пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, Верховний Суд України роз`яснив, що у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75,79,104 КК України, та призначення покарання, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги статті 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст.392, ст.395, п.9 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволеннi клопотання Рівненського міського відділу кpимiнально-виконавчої iнспекцiї Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку ОСОБА_5 НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1